Справа №949/840/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 липня 2026 року        м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши об`єднані матеріали справ, що надійшли від відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції ГУНП у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 ,
за ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

01 травня 2026 року о 09 год. 00 хв. по вул. Старосільській, 1 у с. Удрицьк Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Superb», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, яка давала б йому змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, унаслідок чого з`їхав у кювет і допустив зіткнення з дерев`яним парканом. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України.
Крім того, 01 травня 2026 року о 09 год. 00 хв. по вул. Старосільській, 1 у с. Удрицьк Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 , не набувши в установленому законом порядку права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки «Skoda Superb», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 , учинивши таке порушення повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.
Окрім того, 01 травня 2026 року о 09 год. 00 хв. по вул. Старосільській, 1 у с. Удрицьк Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Superb», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів та порушенням мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507», а також від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Постановами Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 липня 2026 року матеріали справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 та ч.5 ст.126 КУпАП об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №949/840/26.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Згідно з відомостями трекінгу АТ «Укрпошта», рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою, надіслане за адресою його місця проживання, повернуто відправнику у зв`язку з відмовою адресата від його отримання (а.с. 54). Водночас у судовому засіданні захисник Бордусенко Богдан Сергійович просив розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною другою статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи відмову ОСОБА_1 від отримання судової повістки, участь у судовому засіданні його захисника та прохання останнього розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .
До початку розгляду справи від захисника Бордусенка Богдана Сергійовича надійшли три окремі письмові клопотання про закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП проваджень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 та ч.5 ст.126 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складів зазначених адміністративних правопорушень. Також захисник подав клопотання про виклик і допит як свідка ОСОБА_2 та клопотання про застосування, у разі визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, положень ст.69 КК України за аналогією і накладення стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. 
Обґрунтовуючи подані клопотання про закриття проваджень, захисник насамперед посилався на недоведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Skoda Superb», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 . Зазначив, що долучений до матеріалів справи відеозапис розпочинається після прибуття працівника поліції на місце події та не містить безпосередньої фіксації руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . На переконання захисника, відеозапис відображає лише обстановку після події, спілкування працівника поліції з присутніми особами та подальше оформлення адміністративних матеріалів, однак не підтверджує факту керування автомобілем. Захисник також звернув увагу на перебування на місці події інших осіб, у тому числі осіб у військовій формі, та зазначив, що з матеріалів справи неможливо встановити, ким було викликано працівника поліції, з яких причин він прибув на місце події і хто саме керував автомобілем до його прибуття. У письмових клопотаннях сторона захисту наголошувала, що встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є визначальним для вирішення всіх трьох справ. 
Обґрунтовуючи клопотання про закриття провадження за ст.124 КУпАП, захисник посилався на відсутність належних і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України та своїми діями спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є достатнім доказом вини, а схема місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблиця лише фіксують розташування автомобіля біля дерев`яного паркану після події, але не відображають рух автомобіля, момент зіткнення, механізм пригоди та особу водія. Також посилався на відсутність належного підтвердження причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 і пошкодженням транспортного засобу або іншого майна. 
Обґрунтовуючи клопотання про закриття провадження за ч.5 ст.126 КУпАП, захисник зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення та довідка щодо попереднього притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджують факту керування ним автомобілем 01 травня 2026 року. На думку захисника, за відсутності доказів факту керування транспортним засобом немає підстав для подальшої оцінки обставин щодо наявності в ОСОБА_1 права керування та повторності вчинення порушення. 
Обґрунтовуючи клопотання про закриття провадження за ч.1 ст.130 КУпАП, захисник, окрім недоведеності факту керування автомобілем, посилався на відсутність належного підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та порушення встановленого порядку проведення огляду. Також зазначив, що письмове направлення на огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не вручалося, а пропозицію пройти такий огляд було висловлено лише усно. Також звернув увагу на те, що в рапорті про реєстрацію події стан сп`яніння водія зазначено як невідомий, що, на його думку, суперечить відомостям протоколу та акта огляду про виявлення ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, захисник зазначив, що права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, були роз`яснені ОСОБА_1 лише після того, як працівник поліції повідомив про складення щодо нього протоколів. На переконання захисника, працівник поліції не роз`яснив належним чином обов`язку пройти огляд і правових наслідків відмови від нього, чим створив у ОСОБА_1 помилкове уявлення про можливість відмовитися від огляду без настання адміністративної відповідальності. 
Як альтернативну вимогу, у разі відмови в задоволенні клопотань про закриття проваджень та визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, захисник просив застосувати за аналогією положення ст.69 КК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. Клопотання мотивував необхідністю дотримання принципів справедливості, пропорційності й індивідуалізації юридичної відповідальності з урахуванням особи правопорушника та конкретних обставин справи.
У судовому засіданні захисник підтримав клопотання про закриття проваджень та заперечив проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за всіма інкримінованими йому правопорушеннями.
Клопотання захисника про допит ОСОБА_2 суд задовольнив. Проте належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання свідок до суду не з`явився (а.с. 53). За поясненнями захисника, причиною неявки став конфлікт між свідком і ОСОБА_1 , у зв`язку з чим допит не проводився.
Заслухавши пояснення захисника Бордусенка Богдана Сергійовича та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №654291 від 01 травня 2026 року, в якому викладено обставини з`їзду автомобіля у кювет та зіткнення з дерев`яним парканом, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.2,3);
- рапортом від 01 травня 2026 року (а.с. 4);
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 травня 2026 року, на якій відображено межі проїзної частини, кювет, кінцеве положення автомобіля марки «Skoda Superb», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 , його розташування щодо дерев`яного паркану та відповідні відстані (а.с.5);
- фототаблицями, на яких зафіксовано автомобіль марки «Skoda Superb», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 , поза межами проїзної частини біля дерев`яного паркану (а.с.6-9);
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №654263 від 01 травня 2026 року, в якому викладено обставини керування ОСОБА_1 автомобілем без права керування транспортними засобами повторно протягом року (а.с.2,3);
- відомостями з інформаційної підсистеми Національної поліції України, згідно з якими постановою серії ЕНА №6516342 від 15 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 3400,00 грн, який сплачено 27 січня 2026 року (а.с. 5);
- довідкою відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції ГУНП у Рівненській області, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував і права керування транспортними засобами не набував (а.с. 6);
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №654246 від 01 травня 2026 року, в якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти огляд на місці події та в закладі охорони здоров`я, а також його відмову від проходження такого огляду (а.с.2,3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01 травня 2026 року, в якому зазначено виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів і порушення мови, а також зафіксовано відмову від проходження огляду на місці події (а.с. 5);
- направленням ОСОБА_1 до КНП «Дубровицька міська лікарня» для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зафіксовано його відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я (а.с. 6);
- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №654246 від 01 травня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відсторонено від керування автомобілем марки «Skoda Superb», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 , та зобов`язано не керувати транспортними засобами протягом 24 годин (а.с. 7);
- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано обстановку на місці події, спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , підтвердження останнім факту керування автомобілем, повідомлення про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти огляд на місці події та в закладі охорони здоров`я, відмову від проходження такого огляду, роз`яснення процесуальних прав і оформлення адміністративних матеріалів (а.с. 10).
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють учиненню адміністративних правопорушень, запобігання їм і зміцнення законності.
За змістом ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих і свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, матеріалами фото- і відеофіксації, а також іншими документами.
Згідно зі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, кожен доказ підлягає оцінці не ізольовано, а у взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, з урахуванням його змісту, джерела та узгодженості з іншими встановленими обставинами.
Оцінюючи обґрунтованість поданих захисником клопотань про закриття проваджень та зіставляючи наведені в них доводи з дослідженими доказами, суд виходить із такого.
Основним спільним доводом усіх трьох клопотань захисника є недоведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Skoda Superb», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 .
Перевіряючи цей довід, суд ураховує, що відеозапис розпочинається після прибуття працівника поліції та не фіксує безпосередньо рух автомобіля. Однак відсутність відеозапису самого процесу руху не свідчить про недоведеність факту керування, оскільки відповідно до ст.251 КУпАП ця обставина може встановлюватися будь-якими фактичними даними, дослідженими в їх сукупності.
У цьому випадку відеозапис містить безпосереднє підтвердження ОСОБА_1 факту керування. На конкретне запитання працівника поліції про те, хто керував автомобілем, він відповів: «Я сам». Зміст запитання, відповідь на нього та загальний контекст розмови дають підстави однозначно встановити, що ОСОБА_1 повідомив саме про керування автомобілем, а не про іншу обставину події. Надалі він зазначив, що посвідчення водія не отримував та раніше притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без відповідного права. Достовірність повідомлених ним відомостей підтверджується довідкою відділення поліції та даними інформаційної підсистеми Національної поліції України.
Зазначене підтвердження не є єдиною підставою висновку суду. Воно узгоджується з протоколами про адміністративні правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, актом огляду, направленням до закладу охорони здоров`я та зобов`язанням про відсторонення від керування, які складені щодо однієї події та в яких ОСОБА_1 зазначений водієм цього автомобіля.
Перебування на місці події інших осіб не спростовує зафіксованого на відеозаписі повідомлення ОСОБА_1 та узгоджених із ним письмових доказів.
Отже, факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується його однозначною відповіддю, зафіксованою на відеозаписі, достовірність якої підтверджується змістом подальшого спілкування та узгодженими з ним письмовими доказами.
Перевіряючи доводи клопотання захисника про закриття провадження за ст.124 КУпАП, суд виходить із такого.
Крім недоведеності факту керування автомобілем, оцінку якому надано вище, захисник посилався на відсутність належних доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, механізму дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження майна та причинного зв`язку між діями водія і наслідками події.
Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору безпечної швидкості водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу або іншого майна.
Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не обрав безпечної швидкості руху, з`їхав у кювет та допустив зіткнення з дерев`яним парканом, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.
Викладені у протоколі обставини узгоджуються зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицями, на яких зафіксовано положення автомобіля поза межами проїзної частини біля дерев`яного паркану. Зазначені матеріали не відображають безпосереднього моменту зіткнення, однак фіксують обстановку після події, кінцеве положення транспортного засобу та видимі наслідки пригоди.
Найменування фотознімків «Автомобіль SKODA SUPERB біля дерев`яного паркану» лише описує зображене на них положення транспортного засобу та не спростовує відомостей, зафіксованих у протоколі й схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.
Доводи захисника про відсутність доказів пошкодження паркану не виключають складу правопорушення, оскільки ст.124 КУпАП передбачає відповідальність також у разі пошкодження транспортного засобу. Матеріалами справи зафіксовано механічні пошкодження автомобіля, а встановлення їх точної вартості для кваліфікації дій за ст.124 КУпАП не вимагається.
З`їзд автомобіля за межі проїзної частини та зіткнення з нерухомим об`єктом свідчать про те, що водій не забезпечив постійного контролю за рухом транспортного засобу. Порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку зі з`їздом автомобіля в кювет та його пошкодженням.
Отже, порушення ОСОБА_1 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, настання передбачених ст.124 КУпАП наслідків і причинний зв`язок між ними підтверджені сукупністю досліджених доказів.
За таких обставин підстав для закриття провадження за ст.124 КУпАП відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП немає.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст.124 КУпАП як порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.
Перевіряючи доводи клопотання захисника про закриття провадження за ч.5 ст.126 КУпАП, суд ураховує, що воно обґрунтоване переважно недоведеністю факту керування автомобілем. Оскільки зазначений факт установлений судом, перевірці підлягають відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами та повторність учинення порушення.
Частиною другою ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування ним, а частиною п`ятою цієї статті — за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою–четвертою ст.126 КУпАП.
Із довідки відділення поліції вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував і права керування транспортними засобами не набував.
Відомостями інформаційної підсистеми Національної поліції України підтверджено, що постановою серії ЕНА №6516342 від 15 січня 2026 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 3400,00 грн, який сплачено 27 січня 2026 року.
У протоколі серії ЕПР1 №654263 зазначено, що ОСОБА_1 01 травня 2026 року повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування ним, із посиланням на вказану постанову. Оскільки нове правопорушення вчинено до закінчення одного року з дня попереднього притягнення до адміністративної відповідальності, факт повторності є підтвердженим.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами та повторно протягом року вчинив відповідне порушення.
За таких обставин підстав для закриття провадження за ч.5 ст.126 КУпАП відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП немає.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.5 ст.126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Перевіряючи доводи клопотання захисника про закриття провадження за ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить із того, що, крім заперечення факту керування автомобілем, захисник посилався на неналежне встановлення ознак алкогольного сп`яніння, порушення порядку направлення до закладу охорони здоров`я, невручення письмового направлення, спонукання до відмови від огляду та несвоєчасне роз`яснення процесуальних прав.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд із метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку такого огляду.
Із відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці події за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507», від чого він відмовився. Надалі йому було запропоновано пройти огляд у КНП «Дубровицька міська лікарня», однак від проходження огляду в закладі охорони здоров`я він також відмовився.
Відмова від обох запропонованих способів огляду зафіксована на відеозаписі та узгоджується з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, акта огляду і направлення до закладу охорони здоров`я.
Доводи захисника про те, що на відеозаписі не простежуються ознаки алкогольного сп`яніння, не спростовують наявності підстав для проведення огляду. Зокрема, запах алкоголю з порожнини рота не може бути відтворений засобами відеофіксації. Зазначені працівником поліції ознаки були підставою для пропозиції пройти огляд, а не висновком про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Посилання захисника на невручення письмового направлення також не спростовує факту відмови від огляду. У матеріалах справи міститься направлення до КНП «Дубровицька міська лікарня», а на відеозаписі зафіксовано чітку пропозицію пройти огляд у цьому закладі та відмову ОСОБА_1 від такої пропозиції.
Не підтверджуються матеріалами справи й доводи про спонукання ОСОБА_1 до відмови. Із відеозапису вбачається, що працівник поліції послідовно запропонував йому пройти огляд на місці події та в закладі охорони здоров`я. Відомостей про схиляння до відмови або запевнення у відсутності відповідальності відеозапис не містить.
Зазначення у рапорті стану сп`яніння водія як невідомого не суперечить іншим матеріалам справи. Унаслідок відмови від огляду стан алкогольного сп`яніння встановлений не був, тоді як у протоколі та акті огляду зазначено зовнішні ознаки, які стали підставою для пропозиції пройти огляд.
Оцінюючи доводи про несвоєчасне роз`яснення процесуальних прав, суд ураховує, що відповідно до ст.256 КУпАП права, передбачені ст.268 цього Кодексу, роз`яснюються особі під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Із відеозапису вбачається, що положення ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, були роз`яснені ОСОБА_1 під час оформлення адміністративних матеріалів, до завершення складення протоколів і надання їх для ознайомлення та підпису.
Попереднє з`ясування працівником поліції особи водія та обставин події не свідчить про порушення права на захист. Відомостей про застосування примусу, тиску або перешкоджання ОСОБА_1 в реалізації процесуальних прав матеріали справи не містять.
Отже, матеріалами справи підтверджено наявність підстав для проведення огляду, пропозицію пройти його на місці події та в закладі охорони здоров`я, а також відмову ОСОБА_1 від обох запропонованих способів огляду.
За таких обставин підстав для закриття провадження за ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП немає.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП як відмову особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи клопотання захисника про застосування за аналогією положень ст.69 КК України та накладення адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає таке.
Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковою складовою встановленого законом стягнення.
Стаття 69 КК України регулює призначення покарання за кримінальні правопорушення та не підлягає застосуванню за аналогією під час накладення адміністративного стягнення. Індивідуалізація адміністративного стягнення здійснюється лише в межах санкції відповідної норми КУпАП.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Енгель та інші проти Нідерландів» визначив критерії, за якими провадження може розглядатися як кримінальне в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: правову кваліфікацію правопорушення за національним законодавством, природу правопорушення, а також характер і ступінь суворості стягнення, яке загрожує особі.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Водночас віднесення провадження у справі про адміністративне правопорушення до кримінального аспекту ст.6 Конвенції зумовлює необхідність забезпечення особі відповідних процесуальних гарантій, однак не змінює правової природи такого правопорушення за національним законодавством та не наділяє суд повноваженнями застосовувати норми КК України для зміни санкції, установленої КУпАП.
Тому правових підстав для застосування ст.69 КК України за аналогією та накладення адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами немає.
Крім того, остаточне адміністративне стягнення у цій справі визначається за правилами ч.2 ст.36 КУпАП у межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, якою передбачено штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. Отже, позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковою складовою також стягнення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
За таких обставин клопотання захисника про застосування за аналогією положень ст.69 КК України та накладення адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами задоволенню не підлягає.
При накладенні адміністративного стягнення суд ураховує характер учинених правопорушень, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.
Як установлено вище, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував і права керування транспортними засобами не набував, а постановою серії ЕНА №6516342 від 15 січня 2026 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом без відповідного права.
Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортними засобами, суд ураховує правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, згідно з яким позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене особі незалежно від того, чи мала вона на момент учинення правопорушення отримане в установленому законом порядку посвідчення водія.
У зазначеній постанові також звернуто увагу на те, що підхід, за якого особі, яка не отримувала посвідчення водія, неможливо призначити позбавлення права керування транспортними засобами, не відповідав би засадам справедливості та рівності всіх перед законом, ставив би таку особу у більш сприятливе становище порівняно з особою, яка набула право керування в установленому порядку, та нівелював би попереджувальну мету відповідного обмеження.
Хоча наведений правовий висновок сформульовано у кримінальному провадженні, він є релевантним для розуміння правової природи позбавлення права керування транспортними засобами. Зміст такого стягнення полягає не лише у вилученні наявного посвідчення водія, а й у встановленні на визначений судом строк заборони особі керувати транспортними засобами.
Отже, відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія не перешкоджає застосуванню до нього передбаченого санкцією ч.5 ст.126 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами.
Інший підхід фактично ставив би особу, яка взагалі не набула права керування транспортними засобами, у більш сприятливе становище порівняно з особою, яка отримала посвідчення водія в установленому законом порядку. Це не відповідало б принципу справедливості та не забезпечувало б досягнення мети адміністративного стягнення, особливо з огляду на повторне керування ОСОБА_1 транспортним засобом без відповідного права.
Вирішуючи питання про застосування оплатного вилучення транспортного засобу, суд ураховує, що матеріали справи не містять належних доказів того, що автомобіль марки «Skoda Superb», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .
Застосування оплатного вилучення транспортного засобу за відсутності підтвердження належності цього майна особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, могло б порушити права його власника. Тому підстав для застосування додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суд не вбачає.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим органом, адміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Більш серйозним із вчинених ОСОБА_1 правопорушень є правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, санкція якої встановлює найбільш суворе адміністративне стягнення.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою цією особою, так і іншими особами.
Суд ураховує, що ОСОБА_1 , не набувши права керування транспортними засобами та будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без такого права, повторно керував автомобілем. Раніше накладений та сплачений штраф не забезпечив належного попереджувального впливу і не утримав його від повторного вчинення аналогічного правопорушення.
Таке керування супроводжувалося порушенням Правил дорожнього руху, з`їздом автомобіля за межі проїзної частини, зіткненням із дерев`яним парканом, пошкодженням транспортного засобу, виявленням у водія ознак алкогольного сп`яніння та його відмовою від проходження огляду в установленому законом порядку.
Наведені обставини свідчать про ігнорування ОСОБА_1 установлених правил безпеки дорожнього руху та про те, що попереднє притягнення до адміністративної відповідальності не досягло своєї виховної й попереджувальної мети.
Разом із тим, визначаючи строк позбавлення права керування транспортними засобами в межах від п`яти до семи років, суд ураховує відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , та необхідність дотримання співмірності між характером учинених правопорушень і суворістю адміністративного стягнення. Тому підстав для призначення позбавлення права керування транспортними засобами на строк, більший за мінімально передбачений санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, суд не вбачає.
За таких обставин, ураховуючи характер і сукупність учинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, повторність керування транспортним засобом без відповідного права та мету адміністративного стягнення, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім є накладення на нього із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП остаточного адміністративного стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись статтями 7, 23, 33, 36, 40-1, 124, 126, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати відносно нього:
- за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення — адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень);
- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення — адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень), із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;
- за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення — адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень), із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень), із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Реквізити для оплати штрафу:
- отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300)
- код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38012494
- банк отримувача: Казначейство України ЕАП
- рахунок отримувача: UA218999980313020149000017001
- код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.) грн. 
Реквізити для оплати судового збору: 
- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; 
- код за ЄДРПОУ: 37993783; 
- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП): 
- код банку отримувача 899998; 
- рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; 
- код класифікації доходів бюджету: 22030106. 

У задоволенні клопотань захисника Бордусенка Богдана Сергійовича про закриття проваджень у справі за ст.124, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення — відмовити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 81600,00 грн (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень).

Суддя:  підпис   

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду       Оборонова І.В.