Справа № 591/4650/26 Провадження № 3/591/1191/26	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду міста Суми Косар А. І., розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Сумиі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли
від управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України стосовно  ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство: України, місце проживання: АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
учасники судового провадження:
ОСОБА_1 у статусі особи, що притягується до адміністративної відповідальності
УСТАНОВИЛА:
19.04.2026 о 10:54 в м. Суми за вул. Героїв Крут 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes -Benz A 180 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі КНП СОР ОКМЦСНЗ відмовився, що зафіксовано на відеореєстратор персональний нагрудний Motorola Solutions VB 400-470807, 471133, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії  ОСОБА_1 поліцейський уповноваженого підрозділу поліції кваліфікував за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 суду підтвердив свою відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки він знаходиться на лікувальній програмі замісної терапії, вживає препарат Метадон, і результата аналізу показав би перебування його в стані наркотичного сп`яніння. 
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші наявні у суду докази, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог стст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, зокрема, є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Встановлення наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу цією Інструкцією не передбачене.
Установлені судом обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644661 від 19.04.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; матеріалами відеозапису на оптичному носії даних.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.
Також суд звертає увагу на те, що положеннями ПДР (п. 2.5) передбачений обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, без з`ясування при цьому обгрунтованості висунутої поліцейським вимоги в частині наявності у особи ознак певного виду сп`яніння.
Істотних порушень співробітниками патрульної поліції при оформленні стосовно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не установлено.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, та доданий до нього відеозапис є належними та допустимими доказами.
Поліцейським було встановлено, що у ОСОБА_1 були ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці що не реагують на світло.
Відповідно до п. 6 розділу X Інструкції оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року (редакція від 23.02.2024), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 27.03.2012№ 200 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 16.11.2020 № 2630), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5.06.2012 за №889/21201 одним із критеріїв включення особи до замісної підтримувальної терапії (далі-ЗПТ) є:заповнення форми первинної облікової документації № 129-1/о «Інформована згода на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату "Метадон", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27.03.2012 № 200, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.2012 за № 889/21201 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.12.2015№ 863) (далі - Форма № 129-1/о).

Підписуючи Інформовану згоду на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату особа попереджається, що в період отримання ЗПТ вживання алкоголю та інших наркотичних засобів та/або психотропних речовин може призвести до погіршення стану мого здоров`я; що метадон може впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або роботі з іншими механізмами, порушувати психічні та/або фізичні здібності; при вживанні бупренорфіну є ризик сонливості, пов`язаний з прийомом препарату. Особливо цей ризик підвищується з одночасним вживанням алкоголю або прийомом засобів, що пригнічують центральну нервову систему. Особа попереджений(а), що відповідно до підпункту "б" пункту 2.9 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Відповідно до Інструкції до лікарського препарату Метадон-ЗН є засобом, що впливає на нервову систему, застосовується при адиктивних розладах та при опіоїдній залежності, його застосовують тільки у спеціалізованих закладах, а хворі, які приймають препарат мають перебувати під ретельним наглядом лікаря і одержувати належну психологічну і соціальну підтримку. Застосування Метадону-ЗН може порушувати розумову і фізичну здатність працювати з джерелами підвищеної небезпеки (керування автомобілем, робота з устаткуванням).
З дослідженого судом відеозапису, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку зафіксовано на відеозаписі.
З наданих ОСОБА_1 медичних документів слідує, що останній у період з 16 по 25 березня перебував під клінічним наглядом на замісній підтримувальній терапії, отримував препарат «Метадону гідрохлорид»; 27.04.2026 написав заяву на отримання наркотичних засобів; наркотичні засобі згідно листа призначень призначались 18.05.2026, 28.05.2026, 27.06.2026, 17.06.2026, 27.06.2026, 07.07.2026. 
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому суд бере до уваги і ту обставину, що  ОСОБА_1 приймав до складання протоколу про адміністративне правопорушення 19.04.2026 препарату Метадон, що не звільняє останнього від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Саме з цих підстав він відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. 

З огляду на викладене, винуватість ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом і його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковано вірно. 

Доказів же, що спростовували б винність ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, суду не надано.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає. 

В матеріалах справи наявна інформація про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія. 

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення на водіїв у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Суддя зазначає, що відповідно до ст. 252 КУпАП, нею оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Зважаючи на викладене, у відповідності до вимог стст. 33, 38 КУпАП вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами. 
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

Постановив:
Визнати ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього за цим законом адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.: р/рUA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд міста Суми.
Суддя А. І. Косар