ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3365/25 
Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»
до Бучанської районної державної лікарні ветеринарної медицини
про стягнення 22 644,86 грн.
Суддя Т.П. Карпечкін
Без виклику сторін. 
Обставини справи:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Бучанської районної державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення 22 644,86 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3365/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження. 
Відповідачем в ході розгляду спору відзиву на позов не подано, позовні вимоги по суті не заперечено та не спростовано.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).
Приймаючи до уваги, що учасники судового процесу скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» подано позов про стягнення з Бучанської районної державної лікарні ветеринарної медицини 22 644,86 грн., з яких 19 374,14 грн. основного боргу за поставлений природний газ, 2 653,89 грн. пені, 264,41 грн. 3 % річних та 352,42 грн. інфляційних.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (позивач, Постачальник) та Бучанською районною державною лікарнею ветеринарної медицини (відповідач, Споживач) 19.11.2024 укладено Договір № 09-7502/24-БО-Т постачання природного газу (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити його на умовах цього Договору.
На виконання умов Договору, у період з грудня 2024 року по квітень 2025 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 20 874,75 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:
актом приймання-передачі природного газу від 13.01.2025 за грудень 2024 року на суму 1 500,61 грн.;
актом приймання-передачі природного газу від 12.02.2025 за січень 2025 року на суму 7 097,81 грн.;
актом приймання-передачі природного газу від 11.03.2025 за лютий 2025 року на суму 6 637,72 грн.;
актом приймання-передачі природного газу від 11.04.2025 за березень 2025 року на суму 3 724,62 грн.;
актом приймання-передачі природного газу від 12.05.2025 за квітень 2025 року на суму 1 913,99 грн.
Оформлення приймання-передачі природного газу відбувається у відповідності до пунктів 3.1 – 3.6 Договору.
Згідно з п. 3.5. Договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Підпунктом 3.5.2. пункту 3.5. Договору передбачено, що на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника.
Відповідно до підпункту 3.5.3. пункту 3.5. Договору Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.
Згідно з підпунктом 3.5.4. пункту 3.5. Договору у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними Споживача та даними остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених у розділі 4 цього Договору.
На виконання пп. 3.5.2 п. 3.5 Договору позивачем направлялися відповідачу примірники актів приймання-передачі природного газу за період грудень 2024 - квітень 2025, підписані уповноваженим представником позивача та скріплені печаткою підприємства. Однак відповідач не повернув позивачу підписані акти приймання-передачі природного газу за період грудень 2024 - квітень 2025. В той же час, вмотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі природного газу за період грудень 2024 - квітень 2025 у письмовій формі на виконання вимог підпункту 3.5.3 пункту 3.5 Договору на адресу позивача не надходило.
За період постачання грудень 2024 - квітень 2025 Споживачем не підписано відповідні Акти приймання-передачі природного газу, у зв`язку з цим, враховуючи дані Інформаційної платформи щодо обсягів спожитого природного газу є встановленими, а вартість природного газу визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в Договорі.
Відповідно до підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).
24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; код ЄДРПОУ 42795490).
Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 
Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу Газотранспортної Системи (далі – Кодекс ГТС): інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.
Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.
Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень. (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Листом від 19.09.2025 №ТОВВИХ-25-14634 Оператор ГТС надав відповідь та Інформацію щодо остаточної алокації відборів природного газу Споживачем з ЕІС- кодом як суб`єкта ринку природного газу 56XS00000JYP900N.
Об`єми (обсяги) спожиті Споживачем підтверджуються відомостями з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів Споживача, які відображають обсяги природного газу, що були поставлені Споживачу у період грудень 2024 - квітень 2025 з ресурсу позивача у відповідності до підпункту 3.5.4 пункту 3.5 Договору, що надані згідно додатку 9 до цього позову.
З відповіді на адвокатський запит Оператора ГТС від 19.09.2025 №ТОВВИХ-25-14634 вбачається, що у грудні 2024 року відповідачем спожито природний газ з ресурсу позивача в обсязі 90,65 куб.м, в січні 2025 року – 416,23 куб.м, в лютому 2025 року – 389,25 куб.м, в березні 2025 року – 218,42 куб.м та в квітні 2025 року – 112,24 куб.м, що відповідає обсягам, зазначеним позивачем в актах приймання-передачі природного газу за період грудень 2024 - квітень 2025 року, які не підписано з боку відповідача.
Пунктом 5.1 Договору встановлено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акта приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання- передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акта приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у період з грудня 2024 по квітень 2025 відповідач спожив природний газ на загальну суму 20 874,75 грн.
Однак, спожитий відповідачем природний газ своєчасно та у повному обсязі не оплачений. Оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково на суму 1 500,61 грн., чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 5.1. Договору. Відповідач повністю розрахувався за поставку природного газу у грудні 2024. та не розрахувався за поставку природного газу у січні 2025 - квітні 2025. Розмір несплаченої суми основної заборгованості за поставлений природний газ складає 19 374,14 грн.
Згідно з п. 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати природного газу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 2 653,89 грн. пені, яка нарахована: за поставкою січня 2025 - з 18.03.2025 по 17.09.2025; за поставкою лютого 2025 - з 18.04.2025 по 30.09.2025; за поставкою березня 2025 - з 16.05.2025 по 30.09.2025; за поставкою квітня 2025 - з 17.06.2025 по 30.09.2025.
Також, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 264,41 грн. 3% річних та 352,42 грн. інфляційних. 3% річних нараховані: за поставкою січня 2025 - з 18.03.2025 по 30.09.2025; за поставкою лютого 2025 - з 18.04.2025 по 30.09.2025; я за поставкою березня 2025 - з 16.05.2025 по 30.09.2025; за поставкою квітня 2025 - з 17.06.2025 по 30.09.2025; інфляційні нараховані: за поставкою січня 2025 - з 01.04.2025 по 30.09.2025; за поставкою лютого 2025 - з 01.05.2025 по 30.09.2025; за поставкою березня 2025 - з 01.06.2025 по 30.09.2025.
Відповідачем в ході розгляду спору не подано відзиву на позов, позовні вимоги не заперечені та не спростовані.
Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується існування простроченої заборгованості відповідача в сумі 19 374,14 грн. з оплати поставленого позивачем у період грудень 2024 - квітень 2025 природного газу.
Оскільки матеріалами справи підтверджується існування простроченої заборгованості відповідача протягом наведених в позові періодів прострочення, відповідач є таким, що порушив виконання зобов`язання, що є підставою для застосування до нього передбаченої Договором та законом відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Згідно наданого позивачем розрахунку пеня, річні та інфляційні нараховані на заявлену суму боргу за фактичні періоди прострочення та у відповідності до умов укладеного між сторонами Договору. 
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 653,89 грн. пені, 264,41 грн. 3 % річних та 352,42 грн. інфляційних є правомірними і обґрунтованими, оскільки відповідні нарахування проведені за фактичний період існування заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства та умов Договору. 
Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі. 
Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 126, 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Бучанської районної державної лікарні ветеринарної медицини (08001, Київська обл., Бучанський р-н, селище Макарів, вул. Димитрія Ростовського, будинок 152, код ЄДРПОУ 00718909) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, код ЄДРПОУ 42399676) 19 374,14 грн. основного боргу за поставлений природний газ, 2 653,89 грн. пені, 264,41 грн. 3 % річних, 352,42 грн. інфляційних та 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.
3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін