Справа №760/33042/25 3/760/534/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва з Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1, №510456, від 12.11.2025 року відносно ОСОБА_1 , згідно якого останній 12.11.2025 року, о 00 год. 07 хв., у м. Києві, пр-т Повітряних Сил, 50, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов до таких висновків.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до таких висновків.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зазначивши, зокрема, що декілька разів дунув в пристрій «драгер», пристрій не показав вживання алкоголю, але поліцейський наполягав, що в ОСОБА_1 є запах алкоголю з рота, його незрозуміла поведінка зумовлена нічим іншим, як травмами, отриманими під час проходження військової служби. Також пояснив, що відповідно до висновку спеціаліста від 06.01.2025 року має діагноз гастро-езофагеальний рефлюкс з езофагітом, запах алкоголю в роті може виходити від різних органів, а не тільки від випитого спиртного. Викид жовчі в шлунок, стравохід і ротову порожнину може спричиняти гіркоту, яка іноді асоціюється із запахом алкоголю. Це трапляється після вживання продуктів, що стимулюють вироблення жовчі, таких як кава, алкоголь, смажена їжа, наголосив, що саме за півгодини до того, як його зупинила поліція, він вживав каву, при чому подвійну порцію. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що є чинним військовослужбовцем. Під час його зупинки 11.11.2025 року поліцейські були поінформовані про цей статус, але всупереч ч.ч. 3, 9 ст. 266-1 КУпАП його огляд на стан сп`яніння як військовослужбовця проводився без участі уповноважених осіб Військової служби правопорядку (ВСП), що має своїм наслідком недійсність такого огляду.
Так, судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1, №510456, від 12.11.2025 року відносно ОСОБА_1 , останній 12.11.2025 року, о 00 год. 07 хв., у м. Києві, пр-т Повітряних Сил, 50, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 складено не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому відхиляє твердження ОСОБА_1 , згідно з якими він не перебував у стані такого сп`яніння через травми, отримані під час проходження військової служби, а запах алкоголю з порожнини його рота був обумовлений наявними в ОСОБА_1 захворюваннями та випитою кавою, як неналежні та юридично необґрунтовані. 
Судом було досліджено матеріали вищевказаної адміністративної справи, відеозаписи з бодікамер інспекторів патрульної поліції 472100, 470418, з яких встановлено, що інспекторами патрульної поліції було зупинено транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкуванням із водієм ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Водію було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння у порядку, визначеному законодавством України, на що останній лише формально погодився, але просив інспекторів патрульної поліції вимкнути бодікамери, на що ОСОБА_1 було відмовлено та роз`яснено, що це незаконно та суперечить чинному законодавству. Разом з тим, при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора ОСОБА_1 почав ухилятися від процедури проходження огляду, а саме: взявши трубку до рота, не дув до неї, просто тримав в роті, на зауваження поліцейських дути в трубку, не реагував. В подальшому, інспекторами патрульної поліції було запропоновано пройти огляд у лікаря – нарколога у встановленому законодавством порядку, на що ОСОБА_1 відповів, що пройде його сам завтра, що свідчить про фактичну відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння. Інспектори патрульної поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права i обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, а також повідомили, що ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом. 
Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, згідно з ч.2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до ч.3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. 
Виходячи з наведеного, вищевказані приписи не розповсюджуються на огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України під час керування ними транспортними засобами, що також підтверджується приписами ч.1 ст.15 КУпАП, виходячи з яких військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах, при цьому, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, встановлює адміністративну відповідальність саме за порушення таких правил.
На підставі вищенаведених норм законодавства України, суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про порушення порядку його огляду на стан сп`яніння як військовослужбовця за ч.ч. 3, 9 ст.266-1 КУпАП, що має своїм наслідком недійсність такого огляду, як юридично необґрунтовані.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Виходячи з пунктів 2, 4, 6 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Доказів, які б спростовували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.
Вивчивши вищевказані докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення згідно ст.33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини та обставини справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то він підлягає звільненню від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 283-285 КУпАП та Законом України «Про судовий збір», суд, –

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Штраф підлягає сплаті за наступними банківськими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, номер рахунку (IBAN): UA698999980313040149000026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя Сергієнко Г.Л.