ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 вересня 2026 року справа №200/7902/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гайдара А.В., Блохіна А.А., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року у справі № 200/7902/25 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.07.2025 року № о/р 204650026963, яким відмовлено у проведенні перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії з 14.06.2025 року відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 року № 345-VI у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати періоди роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року, з 01.01.1998 року по 31.12.1999 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 відповідно Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994 року, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 02.09.2008 року № 345-VI, з 14.06.2025 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.07.2025 року № о/р 204650026963 (від 08.07.2025 року від №26749/03-16), яким відмовлено у проведенні перерахунку пенсії позивачу;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу періоди роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року, з 01.01.1998 року по 31.12.1999 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 відповідно постанови КМУ № 202 від 31.03.1994, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 02.09.2008 № 345-VI;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум;
- у задоволенні іншої частини – відмовлено.
Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року виправлено описку, допущену у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 26.01.2026 року у справі № 200/7902/25, виклавши четвертий абзац його резолютивної частини у такій редакції:
"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 02.09.2008 № 345-VI".
Суд в ухвалі зазначив наступне. За змістом мотивувальної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.01.2026 року у справі № 200/7902/25 суд дійшов таких висновків: "В межах заявленого періоду відповідач і розглянув подану заяву від 29.06.2025 року, та відповідно не розглядав питання зарахування періоду з 01.01.1998 року по 31.12.1999 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 відповідно Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994 року, який не заявлявся позивачем.
Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають".
Отже, у задоволенні вимог щодо періоду з 01.01.1998 року по 31.12.1999 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року вказаним рішенням було відмовлено, про що зазначено у мотивувальній частині вказаного рішення.
Проте під час виготовлення повного тексту вказаного судового рішення судом було допущено описку та помилково викладено третій абзац резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від від 26.01.2026 року у справі № 200/7902/25 у такій редакції "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року, з 01.01.1998 року по 31.12.1999 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 відповідно Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 02.09.2008 № 345-VI"
Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 29.06.2025 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду від 26.01.2026 та додаткове рішення суду від 10.02.2026, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального права.
Апелянт зазначив, що за результатами розгляду документів доданих позивачем до заяви від 29.06.2025 №2497 та індивідуальних відомостей про застраховану особу, встановлено, що страховий стаж на дату звернення позивача становить 42 роки 00 місяців 02 дні, з них пільговий стаж, який дає право на розрахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»- складає 14 років 06 місяців 23 дні.
Судом помилково не було враховано те, що згідно записів трудової книжки позивача від 08.12.2000 НОМЕР_1 до пільгового стажу по Списку 1 правомірно не зараховано періоди роботи з 09.01.1996 по 31.12.1997, оскільки ним не було надано уточнюючих довідок про пільговий характер роботи з 09.01.1996 по 31.12.1997, що передбачено пунктом 20 Порядку №637 (відсутні копії наказу (наказів) підприємства про результати атестації робочих місць.
Судом також помилково не враховано те, що періоди роботи з 01.01.1998 по 31.12.1999, з 01.01.2001 по 31.12.2001 зараховано до пільгового стажу за Списком №1 (який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058 та не дає право на застосування положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») при призначенні за даними СПОВ.
Суд помилково не врахував того, що діючим законодавством передбачено, що саме заявник подає особисто або через вебпортал ПФУ заяву про призначення пенсії, до якої додає відповідний належно оформлений пакет документів, що передбачено Порядком № 22-1.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 14.06.2025 року.
29.06.2025 року позивач звернувся з заявою про призначення перерахунок № 2497 "Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами", в якій просив:
- зарахувати до стажу позивача роботи на пільгових умовах по Списку №1 та постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202 періоди роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 рік;
- здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком з урахуванням статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 року № 345-VI у розмірі 80% заробітної плати (доходу) визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Зазнчаену заяву позивача опрацьовано за принципом екстериторіальності відповідачем та прийнято рішення від 04.07.2025 року № о/р 204650026963 (в нижньому правому кутку рішення вказано дату та номер - від 08.07.2025 №26749/03-16) про відмову у перерахунку пенсії.
Відповідно до вказаного рішення позивач звернувся за допомогою системи вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою від 29.06.2025 року №2497 щодо проведення перерахунку пенсії — допризначення у зв`язку із наданими додатковими документами. 
До заяви про перерахунок пенсії надано наступні скановані оригінали документів: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.05.2025 року №6334- 5003681613; трудова книжка від 08.12.2000 року № НОМЕР_2 ; заява від 29.06.2025 року. 
Згідно з заявою від 29.06.2025 року №2497 заявник претендує на зарахування до пільгового стажу по списку 1 період роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року згідно записів трудової книжки від 08.12.2000 року НОМЕР_3 .
В результаті аналізу наданих документів встановлено, що заявником не було надано уточнюючих довідок про пільговий характер роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року. 
Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення відмовити позивачу в проведенні перерахунку пенсії згідно заяви від 29.06.2025 року №2497.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
За частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
За абзацом 3 пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає стаття 114 Закону № 1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За абзацом 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди, а також інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
18.11.2005 року Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії або посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Порядок підтвердження стажу роботи регламентується статтею 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ).
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ (яка кореспондуються зі статтею 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій, їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.
Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.
Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.
Щодо періоду роботи позивача з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року.
У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 щодо спірного періоду наявні такі записи:
- 09.01.1996 року позивача прийнято підземним електрослюсарем, 3 розряд, повний робочий день (запис № 2), Державне відкрите акціонерне товариство "Шахта ім. А.І. Гайового";
Суд зауважує, що дані записи у трудовій книжці позивача здійснені належним чином та не мають дефектів їх вчинення, що не заперечується відповідачем.
Посада “електрослюсар підземний” відноситься до Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року в розділі 1 Гірничі роботи підрозділ 1 “Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень” позиція 1010100а а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах. 
Відтак, записами у трудовій книжці підтверджується, що у спірний період позивач працював на посаді, яка була віднесена до Списків № 1, чинних у відповідні періоди роботи та навчання позивача (постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162).
Крім того, записи у трудовій книжці позивача свідчать про те, що вищевказаний період роботи позивача мають особливий характер ("підземний").
Водночас, періоди з 09.01.1996 року по 31.12.1997 взагалі не зараховано до пільгового стажу по Списку 1.
Разом із тим, з огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що даний період повинен зараховуватись до пільгового стажу позивача за Списком № 1 саме у якості підземних робіт (стаття 14 Закону № 1788-ХІІ, Постанова КМУ № 202).
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення у випадку повної, часткової, тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто, позивач, як громадянин України, у розрізі даної справи, за умови підтвердження трудового стажу, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.
Правова позиція аналогічного змісту була викладена Верховним Судом у постановах від 28.08.2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 року у справі № 242/65/17 та від 27.02.2019 року у справі № 423/3544/16-а.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач при розгляді заяви позивача та прийнятті спірного рішення безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача за Списком № 1 в якості підземних робіт (стаття 14 Закону № 1788-ХІІ, Постанова КМУ № 202) періоди роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року.
Щоо врахування при призначенні пенсії позивачу (на виконання цього рішення суду) вимог статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI), суд враховує наступне.
За ст. 1 Закону № 345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових та рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві, солі магнієві), а також озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.
Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії тим шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а так само працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної за статтею 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, однак, не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно даних електронної пенсійної справи позивача встановлено, що загальний пільговий стаж складає 14 років 06 місяців 23 дні, з них пільговий стаж, який дає право на розрахунок пенсії відповідно до Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
З огляду на вищевикладене, враховуючи висновку суду щодо необхідності зарахування періоду роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року до пільгового стажу на підземних роботах , оскільки позивач має більше 15-ти років пільгового стажу за Списком № 1 на підземних роботах, суд приходить до висновку про те, що позивач має право на визначення розміру його пенсії з урахуванням положень статті 8 Закону № 345-VI та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV.
Відповідно до матеріалів справи позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.
Абзацом першим пункту 1 статті 47 Закону України №1058 визначено, зокрема, що пенсія виплачується за значеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера. 
Відповідно до пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Оскільки позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як внутрішньо переміщена особа, то виплата пенсії після її перерахунку має здійснюється саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, а не відповідачем.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.07.2025 року № о/р 204650026963 (від 08.07.2025 року від №26749/03-16), яким відмовлено у проведенні перерахунку пенсії позивачу;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 року до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 02.09.2008 № 345-VI";
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо додаткового рішення суду.
Судом встановлено, що при зверненні до суду позивач серед іншого просив провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 саме з 14.06.2025 року відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 року № 345-VI у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.
Судом в цій частині задоволено позовну вимогу, але при цьому не визначено дату, з якої має бути здійснено відповідний перерахунок, хоча така вимога заявлялась позивачем та досліджувалась судом.
За пунктом 1 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України, зокрема, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 14.06.2025 року.
29.06.2025 року позивач звернувся з заявою про призначення перерахунок № 2497 "Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами". 
Відповідно до зазначеної заяви позивач просив:
- зарахувати до стажу позивача роботи на пільгових умовах по Списку №1 та постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202 періоди роботи з 09.01.1996 року по 31.12.1997 рік;
- здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком з урахуванням статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 року № 345-VI у розмірі 80% заробітної плати (доходу) визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Вказану заяву позивача опрацьовано за принципом екстериторіальності відповідачем та прийнято рішення від 04.07.2025 року № о/р 204650026963 (в нижньому правому кутку рішення вказано дату та номер - від 08.07.2025 №26749/03-16) про відмову у перерахунку пенсії.
Оскільки, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою 29.06.2025 року, то саме з цієї дати необхідно здійснити перерахунок пенсії позивача.
Таким чином вимога про перерахунок пенсії з 14.06.2025 року не підлягає задоволенню.
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 29.06.2025 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.
Також, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, виправляючи описку допустив описку в резолютивній частині ухвали від 10.02.2026, а саме, помилково зазначив про викладення в новій редакції четвертого абзацу резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.01.2026 року у справі № 200/7902/25, оскільки фактично, за змістом тексту самої ухвали про виправлення описки та рішення суду, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для виправлення описки, допущеної саме у третьому абзаці резолютивної частини рішення суду від 26.01.2026 року, а не четвертого.
Порядок виправлення описки передбачений ст. 253 КАС України, за ч. 1 якої суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Тобто, саме суд першої інстанції має виправити допущену ним описку.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення та додаткового рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року у справі № 200/7902/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 16 вересня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

А.А. Блохін