ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2026 р. Справа№ 910/16249/19 (757/56287/17-ц)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Козир Т.П.
суддів: Доманської М.Л. 
Сковородіної О.М. 

за участі секретаря Яценко І.В.
та за участю представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2026 (повний текст ухвали складено 29.05.2026)
у справі № 910/16249/19 (757/56287/17-ц) (суддя Мандичев Д.В., 
за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України
у справі № 910/16249/19 (757/56287/17-ц)
за позовом ОСОБА_2 
до ОСОБА_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Фортуна-Банк"
про стягнення заборгованості

в межах справи № 910/16249/19
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність,

УСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2026 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву та скасувати заходи у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, вжиті постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 року у справі № 910/16249/19 (757/56287/17-ц) щодо громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом прийняті заперечення приватного виконавця Татарченка В.Г., які надійшли з порушенням встановлених строків; враховані заперечення ОСОБА_3 , який не є учасником справи; також враховані заперечення ОСОБА_2 , які надійшли після закінчення розгляду клопотання; судом не враховано зміну обставин після накладення тимчасового обмеження, оскільки заявник вжив добровільних заходів щодо погашення заборгованості за судовим рішенням шляхом накладення стягнень на його заробітну плату, що саме по собі свідчить про відсутність наміру ухилятися від його виконання; заявником було наведено докази вчинення активних дій, спрямованих на отримання додаткового джерела доходу для подальшого погашення заборгованості в межах виконавчих проваджень; скасування вказаних обмежень необхідне, оскільки заявник отримав 04.05.2026 р. лист - запрошення від компанії "Anton Ohlert GmbH and Co.", яка є агентом низки виробників технологічного обладнання для харчової та кондитерської промисловості в Україні, відвідати підприємства у період з 15 червня 2026 року по 31 серпня 2026 року для обговорення перспектив подальшої співпраці, можливості укладення Договорів купівлі - продажу обладнання; відповідно до Статуту АТ "Житомирські ласощі" він Голова Наглядової ради і має виключні повноваження на укладення з потенційними міжнародними контрагентами Договорів на суми, що перевищують 10 млн грн; також заявником до суду було подано лист-звернення від міського голови міста Коростень, де розташоване ПРАТ Коростенський завод хімічного машинобудування", головою Наглядової ради якого є заявник, в якому той також просить надати дозвіл на виїзд заявника за кордон; можливість ОСОБА_1 вільно пересуватися та виїжджати за кордон з метою проведення ділових переговорів, укладенням міжнародних договорів/контрактів є важливим як для підприємств, в яких він працює, так і місцевої громади міста Коростень; судом не враховано, що всі борги заявника, які виникли до моменту початку процедури банкрутства у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії є списаними в повному обсязі; накладене обмеження є несумісним із цивільною відповідальністю заявника, від якої він не ухиляється, а навпаки, вчиняє дії, спрямовані на виконання зобов`язання; суд також не надав належної правової оцінки обставинам, пов`язаним із необхідністю підтримання заявником сімейниого зв`язку зі своїми 5-ма дітьми, які постійно перебувають за межами України; оскаржуване рішення також порушує права дітей заявника, які у зв`язку із війною обмежені у можливості його відвідувати та з ним спілкуватись.

Приватний виконавець Татарченко В.Г. у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просить залишити в силі заборону в тимчасовому обмежені права виїзду за межі України для боржника ОСОБА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_1, маючи змогу погасити борги обох стягувачів у зведеному виконавчому провадженні ( ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ), не вживає дієвих та істотних заходів щодо погашення вказаних боргів, а тому немає жодних підстав скасовувати йому обмеження у праві виїзду за межі України; адвокат ОСОБА_1 намагається переконати суд, що ОСОБА_1 немає коштів, щоб повернути заборгованість і він здійснює перерахування із своєї заробітної плати, а жодного майна в нього немає, однак це не відповідає дійсності, оскільки ПрАТ "Коростенський завод хімічного машинобудування" надало голові Наглядової ради ОСОБА_1 40 млн грн у якості фінансової допомоги під нуль відсотків і цих коштів повністю би вистачило на погашення заборгованостей в рамках зведеного виконавчого провадження, але ОСОБА_5 розпорядився перерахувати ці кошти напряму іншій особі; у заяві адвокат ОСОБА_1 намагається довести суду, що ОСОБА_1 чекають за кордоном з робочим візитом, однак до попередніх заяв він надав підроблені листи, а до нової також не надав оригіналів запрошень; згідно інформації в інтернеті ОСОБА_1 та міський голова Коростеня пов`язані між собою; ОСОБА_1 має також громадянство Великобританії і у випадку виїзду за межі України існують великі побоювання і ґрунтовні підстави вважати, що він може не повернутися, оскільки він має великий приватний будинок з басейном, розташований в муніципалітеті Мужин, неподалік Канн на Лазуровому узбережжі Середземного моря на півдні Франції; судова практика зводиться до того, що якщо боржник далі не виконує рішення суду, то заборона у виїзді за межі України не може бути скасованою.

Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд апеляційних скарг в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та рекомендованими поштовими відправленнями. 
За клопотанням представників сторін судове засідання проводилось в режимі відеоконференції. 
Відповідно до ст.216 ГПК України у судому засіданні оголошувалась перерва з 20 по 27.07.2026.
23.07.2026 від представника ОСОБА_4 надійшли додаткові пояснення щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 , у яких він вказує, що виконавчий лист на користь ОСОБА_3 було видано 02.12.2024 Солом`янськийм районним судом м.Києва і 17.02.2025 він пред`явлений до виконання, тому станом на дату укладення боржником договору позики від 06.11.2025 ОСОБА_1 був боржником П`ятецького Л.Б.; також наводить свої міркування щодо підданства ОСОБА_1 , необхідності виїзду за кордон для укладання договорів тощо. 
24.07.2026 від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якій він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що ОСОБА_1 вже вшосте подає заяву про скасування заходів у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, однак рішення суду від 10.11.2021 з моменту набрання законної сили до 13.09.2025 взагалі не виконувалось, а з 13.09.2025 виконано тільки при виконанні у виконавчому провадженні лише в розмірі 84107,28 грн, а в добровільному порядку відповідач рішення не виконував взагалі, при цьому він набув у власність 40 млн грн в якості позики, що було з`ясовано приватним виконавцем; відповідач також є громадянином Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії і його виїзд за кордон унеможливіть виконання рішення. 
27.07.2026 від представника ОСОБА_6 надійшла заява про залучення до участі у справі у якості заінтересованої особи та письмові заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Заява мотивована тим, що рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі №757/34611/19-ц було задоволено позов ОСОБА_6 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1
У судове засідання з`явились: представник позивача - Лакуста О.І., відповідач (апелянт) ОСОБА_10 особисто, представник відповідача - Четвертуха О.О., представник ОСОБА_3 (другого стягувача у зведеному виконавчому провадженні) - Іщенко Д.Ю., представник ОСОБА_7 - Мкртичева М.І.
Клопотання ОСОБА_6 про залучення до участі у справі у якості заінтересованої особи відхилене судом, оскільки жодна норма ГПК України не визначає окремого порядку залучення до участі у справі заінтересованих осіб та не визначає їх статус.

Відповідач (апелянт) та його представник у судовому засіданні підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просили її задовольнити. 
Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги. 
Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги. 

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 року у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 670 750 (шістсот сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят) дол. США 00 центів, 56 343 (п`ятдесят шість тисяч триста сорок три) дол. США 00 центів, 8 420 (вісім тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. судових витрат по сплаті судового збору.
На виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/16249/19 (757/56287/17-ц) від 10.11.2021 видано наказ від 23.12.2021 року.
12.03.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко Владислава Геннадійовича про обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2024 відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко В.Г. про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до моменту фактичного виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц). 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича, до якої приєдналась ОСОБА_2 , задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2024 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) скасовано та прийняти нове судове рішення, яким задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича про обмеження у праві виїзду за межі України. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , до повного виконання зобов?язань, покладених на нього у відповідності до рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц), без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 35-В; зареєстрований номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. Видачу наказу доручено Господарському суду міста Києва. Справу № 910/16249/19 (757/56287/17-ц) повернуто до Господарського суду міста Києва.
До Господарського суду міста Києва надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 розгляд вказаної заяви призначено у судовому засіданні на 22.01.2025. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) залишено без змін.
21.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 призначено заяву фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у судовому засіданні на 08.08.2025. Викликано у судове засідання ОСОБА_1 та приватного виконавця Татарченко В.Г., або їх представників. Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Татарченку Владиславу Геннадійовичу у строк до 07.08.2025 (включно) подати суду письмові пояснення щодо поданої ОСОБА_1 заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також відомості щодо розміру стягнутого боргу з боржника у межах виконавчого провадження НОМЕР_4. ОСОБА_1 у строк до 07.08.2025 (включно) надати суду відомості щодо розміру погашення заборгованості у межах виконавчого провадження НОМЕР_4.
31.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання від ОСОБА_1 про долучення доказів.
07.08.2025 до Господарського суду міста Києва від приватного виконавця Татарченко В.Г. надійшло клопотання про повернення без розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України через відсутність доказів її направлення безпосередньо ОСОБА_2 .
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2025 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2026 призначено заяву фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у судовому засіданні на 08.04.2026. Викликано у судове засідання ОСОБА_1 та приватного виконавця Татарченко В.Г., або їх представників. Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Татарченку Владиславу Геннадійовичу у строк до 06.04.2026 (включно) подати суду письмові пояснення щодо поданої ОСОБА_1 заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також відомості щодо розміру стягнутого боргу з боржника у межах виконавчого провадження НОМЕР_4. 
08.04.2026 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича.
08.04.2026 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_3 надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2026 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
11.05.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2026 призначено заяву фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у судовому засіданні на 27.05.2026. Викликано у судове засідання ОСОБА_1 та приватного виконавця Татарченка В.Г. або їх представників. Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Татарченку Владиславу Геннадійовичу у строк до 25.05.2026 (включно) подати суду письмові пояснення щодо поданої ОСОБА_1 заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також відомості щодо розміру стягнутого боргу з боржника у межах виконавчого провадження НОМЕР_4. 
26.05.2026 до Господарського суду міста Києва від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича надійшли заперечення на заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
26.05.2026 від ОСОБА_3 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Також у вказаній заяві він просив суд залучити ОСОБА_3 до участі у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) на стадії розгляду питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, у якості заінтересованої особи.
27.05.2026 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 .

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2026 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Ухвала мотивована тим, що заявником не доведено фактичну наявність нових обставин, які суттєво змінилися з часу встановлення апеляційним судом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, виходячи з наступного. 
Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).
Так, згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів, і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні приватного виконавця Татарченка В.Г. перебувало виконавче провадження НОМЕР_5 по виконанню наказу №910/16249/19 (757/56287/17-ц) виданий Господарським судом міста Києва 23.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 670 750 дол. США 00 центів, 56 343 дол. США 00 центів, 8 420 грн. 00 коп. судових витрат по сплаті 
Також на виконанні приватного виконавця Татарченка В.Г. перебувало виконавче провадження НОМЕР_6 по виконанню виконавчого листа №760/17899/23 виданого Солом`янським районним судом міста Києва 02.12.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 09 серпня 2018 року, з урахуванням 3-х процентів річних та інфляційних втрат, у сумі 2 662 226,21 грн та 8 320,40 грн судового збору.
Постановою приватного виконавця Татарченка В.Г. від 23.03.2026 було об`єднано виконавчі провадження НОМЕР_5, НОМЕР_6 у зведене виконавче провадження НОМЕР_7.
Доказів повного виконання вказаних судових рішень матеріали справи не містять. 
Пунктом 19 частини 3 статті 18 ГПК України визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до пункту 1 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (далі - Інструкція) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця.
Статтею 337 ГПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.
Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Отже, Законом України "Про виконавче провадження" закріплено право державного або приватного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.
Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження") передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України "Про виконавче провадження".
Крім того, Північний апеляційний господарський суд у постанові від 10.07.2024р. у справі №910/16249/19(757/56287/17-ц) при розгляді подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича про обмеження громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України зауважив, що багаторазове перетинання скаржником державного кордону, а також перебування його за кордоном протягом певного періоду часу потребує значних грошових коштів, які могли би бути витрачені на погашення наявної в ОСОБА_1 заборгованості перед ОСОБА_2 . При цьому, суду не надано доказів того, що виїзд боржника за кордон носив діловий характер, був пов`язаний з виконанням боржником своїх службових чи трудових обов`язків або волонтерською діяльністю тощо.
За приписами пункту 4 розділу ХІІІ Інструкції тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:
закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;
скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України на підставі пунктів 19 (встановлення факту відсутності заборгованості), 20 (повернення виконавчого документа стягувачу) розділу III, пункту 16 (судом скасовано заходи забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням) розділу VIII, пункту 6 (погашення заборгованості зі сплати аліментів) розділу XVI цієї Інструкції.
Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів існування будь-яких підстав для зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, передбачених вказаними положеннями Інструкцій.
Натомість звернувшись до місцевого суду із даною заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, заявник наголосив на зміні обставин, що стали підставою для вжиття заходів виконання рішення суду, а саме: 
- необхідність здійснення закордонних поїздок заявником пов`язана з виконання ним своїх трудових обов`язків. Так, 04.05.2026 ОСОБА_1 , як член Наглядової ради АТ "Житомирські ласощі", отримав лист - запрошення відвідати підприємства для обговорення перспектив подальшої співпраці, можливості укладення Договорів купівлі - продажу обладнання. 30.04.2026 прийнято рішення Дистанційними річними загальними зборами акціонерів про надання Голові Наглядової ради виключних повноважень на укладення з потенційними міжнародними контрагентами договорів із виплатою додаткової винагороди в розмірі 1% від ціни кожного контракту;
- закордонна поїздка ОСОБА_1 , як головного представника акціонерів, необхідна в закордонній поїздці до Китаю для пошуку та відновлення виробничого обладнання для Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод хімічного машинобудування", яке було пошкоджено 07.03.2026 та 04.04.2026 внаслідок воєнних (бойових) дій;
- судовим рішенням за згодою сторін від 30.10.2025 Високого суду правосуддя, Суду з питань бізнесу та майна Англії та Уельсу у справі BR-2020-000543, апостильованого 05.01.2026 у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, ОСОБА_8 звільняється від боргів за процедурою банкрутства;
- судове рішення про стягнення боргу в даній справі виконується заявником внаслідок подання до приватного виконавця заяв про звернення стягнення на його доходи;
- згідно з довідкою державної установи "Центр пробації" філії державної установи "Центр пробації" у Житомирській області Богунського районного відділу №5778/33/4/1-25 від 04.12.2025 ОСОБА_1 з 04.12.2025 року перебуває на їх обліку та останньому погоджено виїзд з України;
- п`ятеро дітей ОСОБА_1 перебувають поза межами України, двоє з них є малолітніми.
Приватний виконавець Татарченко В.Г., заперечуючи проти заяви боржника, вказував на те, що жодні обставини з моменту прийняття ухвали Господарського суду міста Києва від 08.04.2026, якою відмовлено у задоволенні попередньої заяви, не змінилися, оскільки ОСОБА_1 далі не вживає активних заходів щодо погашення заборгованості, що перевищує 600 тисяч доларів США, тоді як стягнення з його заробітної плати є фактично символічними. Натомість, стиль життя ОСОБА_1 та активи підприємств, якими він керує, свідчать про те, що він міг би погасити борги набагато швидше.
На запит приватного виконавця Татарченка В.Г. ПрАТ "Хіммаш" надано листи від 02.03.2026 та 27.03.2026 щодо надання в розпорядження/керування ОСОБА_1 автомобіля Mercedes-Benz EQS 580 4MATIC 2022 року випуску та позики в сумі 40 000 000,00 грн за договором грошової позики №2 від 06.11.2025, однак вказані кошти не були спрямовані на погашення заборгованості перед стягувачами у зведеному виконавчому провадженні.
Твердження апелянта про те, що заперечення були подані приватним виконавцем з пропуском встановленого строку, не відповідають фактичним обставинам, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2026 приватному виконавцю було встановлено строк до 25.05.2026 (включно) для подання письмових пояснень і вони були подані через систему "Електронний суд" 25.05.2026, тобто в межах встановленого судом строку. 
Стягувачі у виконавчому провадженні, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також просили суд першої інстанції врахувати те, що ОСОБА_1 отримав у ПрАТ "Хіммаш" в позику 40 000 000,00 грн за договором грошової позики №2 від 06.11.2025, однак зазначені грошові кошти не спрямовані ОСОБА_1 на погашення боргу за рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц), яких було би достатньо для повного погашення заборгованості.
Твердження апелянта про те, що пояснення ОСОБА_2 надійшли після закінчення судового розгляду, не підтверджуються жодними доказами, а згідно матеріалів справи вказані заперечення подані через систему "Електронний суд" 27.05.2026 і про їх подання вказував представник позивача у судовому засіданні, що підтверджується змістом протоколу судового засідання. 
Доводи апелянта щодо неможливості прийняття заперечень ОСОБА_3 , також апеляційним судом відхиляються оскільки він є одним із стягувачем у зведеному виконавчому провадженні та має право подавати пояснення щодо обставин виконання судових рішень у цьому провадженні. 
У той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, заявником не доведено фактичну наявність нових обставин, які суттєво змінилися з часу встановлення апеляційним судом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
На наявність таких обставин, як необхідність здійснення закордонних відряджень, перебування дітей заявника поза межами України, надання погодження ОСОБА_1 філією державної установи "Центр пробації" виїзду з України вже посилався заявник у минулих заявах про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у задоволенні яких йому було відмовлено.
Так, запрошення ОСОБА_1 у закордонні відрядження та надання йому відповідних повноважень для укладення договорів АТ "Житомирські ласощі" та Приватним акціонерним товариством "Коростенський завод хімічного машинобудування" не є достатньою підставою для скасування встановленого судом обмеження у праві виїзду за межі України.
Крім того, не впливає на вирішення такої заяви в межах даної справи №910/16249/19 (757/56287/17-ц) наявність рішення за згодою сторін від 30.10.2025 Високого суду правосуддя, Суду з питань бізнесу та майна Англії та Уельсу у справі BR-2020-000543, апостильованого 05.01.2026 у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, про звільнення ОСОБА_9 від боргів за процедурою банкрутства.
Одночасно, суд першої інстанції обґрунтовано врахував також співмірність обсягу вже виконаних зобов`язань із загальним залишком боргу, оскільки до суду не надано доказів того, що з часу розгляду попередньої заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України розмір заборгованості за рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) суттєво зменшився.
Відтак, наразі рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) залишається майже повністю не виконаним вже тривалий час.
Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною "права на суд" (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).
У рішенні у справі "Янголенко проти України", no. 14077/05, від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені фактичні обставини справи, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевий суд законно і обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Отже, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2026 - без змін.
2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 27.07.2026.

Головуючий суддя Т.П. Козир 

Судді М.Л. Доманська

О.М. Сковородіна