Справа № 132/2512/26
Провадження № 2/132/1664/26 
РІШЕННЯ 
Іменем України

"14" вересня 2026 р. Калинівський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого Аліменко Ю.О.
секретаря Безулої К.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач в позові вказує, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11.11.2014 року (справа №132/3367/14-ц), та Витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35825048, сформованого 02.04.2015 року, вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Польова Лисіївка Калинівського району Вінницької області.
В зв`язку з юридичною необізнаністю, позивач не оформила свої спадкові права на присадибну земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,25 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0521683106:03:002:0042, та площею 0,1253 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521683106:03:002:0043.
До цього часу право власності на вказані земельні ділянки рахується за померлим батьком ОСОБА_4 , що вбачається із Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №224208 та серії ВН №224209, виданих на ім?я останнього 28.12.2004 року, якою позивач користується і володіє з 2014 року по даний час, і сплачує земельний податок, що підтверджується довідкою Мирненського старостинського округу № 139, виданою 01.07.2026 року та технічним паспортом виготовленим Калинівським РСП Вінницького ОБТІ 15.08.2014 року.
Крім позивача спадкоємцями першої черги є відповідачі по справі: її рідні брати ОСОБА_2 , та ОСОБА_2 , так як їх мати, а дружина померлого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими позивач поділила спадщину згідно рішення суду, але помилково не врахували (не записали) земельних ділянок.
Тому, оформити спадщину через нотаріальну контору на вказані вище земельні ділянки позивач не має можливості, так як розподіл неможливо провести в нотаріальному порядку, тому звертається до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. 
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 надали до суду спільну заяву, де просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.
Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 
Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11.11.2014 року (справа №132/3367/14-ц), та Витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35825048, сформованого 02.04.2015 року, вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Польова Лисіївка Калинівського району Вінницької області.
В зв`язку з юридичною необізнаністю, позивач не оформила свої спадкові права на присадибну земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,25 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0521683106:03:002:0042, та площею 0,1253 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521683106:03:002:0043.
До цього часу право власності на вказані земельні ділянки рахується за померлим батьком ОСОБА_4 , що вбачається із Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №224208 та серії ВН №224209, виданих на ім?я останнього 28.12.2004 року, якою позивач користується і володіє з 2014 року по даний час, і сплачує земельний податок, що підтверджується довідкою Мирненського старостинського округу № 139, виданою 01.07.2026 року та технічним паспортом виготовленим Калинівським РСП Вінницького ОБТІ 15.08.2014 року.
Крім позивача спадкоємцями першої черги є відповідачі по справі: її рідні брати ОСОБА_2 , та ОСОБА_2 , так як їх мати, а дружина померлого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими позивач поділила спадщину згідно рішення суду, але помилково не врахували (не записали) земельних ділянок.
Тому, оформити спадщину через нотаріальну контору на вказані вище земельні ділянки позивач не має можливості, так як розподіл неможливо провести в нотаріальному порядку.
Згідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно положень статті 120 Земельного Кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій вона розміщена без зміни її цільового призначення. 
Враховуючи, що відповідачі позов визнають, не заперечують проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 1216, 1217, 1226, 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 13, 82, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер 0521683106:03:002:0042, вартістю 341994,06 грн.; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1253 га, кадастровий номер 0521683106:03:002:0043, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Польова Лисіївка, Калинівського району Вінницької області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: