ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 серпня 2026 року м. Житомир справа № 240/19208/24
категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до стажу роботи періодів вочевидь незаконного перебування під вартою з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року, а також періоди роботи фізичною особою - підприємцем за весь 2007 рік, за весь 2008 рік та із січня по серпень 2009 року включно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу роботи періоди вочевидь незаконного перебування під вартою з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року (згідно ст.58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в потрійному розмірі), а також періоди роботи фізичною особою - підприємцем за весь 2007 рік, за весь 2008 рік та із січня по серпень 2009 року включно.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсій з додаванням стажу роботи за періоди з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року, а також за весь 2007 рік, за весь 2008 рік та із січня по серпень 2009 року включно. Зазначений перерахунок пенсії здійснити з 02 серпня 2021 року.
В обґрунтування позову вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно не зараховано до стажу роботи періоди вочевидь незаконного перебування під вартою з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року (згідно ст.58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в потрійному розмірі), а також періоди роботи фізичною особою - підприємцем за весь 2007 рік, за весь 2008 рік та із січня по серпень 2009 року включно.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову. Зауважив, що період перебування під вартою не підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV. Крім того, на даний час індивідуальні відомості про застраховану особу у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період 2007 по 2009 роки відсутні.
Дослідивши подані сторонами письмові докази, які наявні у матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 03.08.2021 та отримує пенсію за віком, яка обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач неодноразово звертався із заявами щодо зарахування стажу роботи за періоди з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року, а також за весь 2007 рік, за весь 2008 рік та із січня по серпень 2009 року, зокрема 25.01.2023 із заявою у якій просив зарахувати вказані періоди до його стажу та провести перерахунок призначеної пенсії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 по справі №240/19064/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 по справі №240/19064/23 Управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та враховуючи вимоги ст. 24 Закону №1058.
21.02.2024 прийнято рішення №063350014480 про відмову у перерахунку пенсії щодо зарахування до страхового стажу періодів перебування під вартою з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року та період здійснення підприємницької діяльності з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року, оскільки дані про нарахування та сплату в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2010 року відсутні та за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року на підставі даних з картки особового рахунку та поданого звіту нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сума єдиного внеску та сплата єдиного внеску відсутні.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Преамбулою Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) встановлено, що цей закон, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Положеннями статті 56 №1788-ХІІ визначені види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. Так, до стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Статтею 58 Закону №1788-ХІІ передбачені пільги по обчисленню стажу роботи реабілітованим громадянам, а саме: громадянам, необґрунтовано притягнутим до кримінальної відповідальності, репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, час тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі та заслання, а також перебування на примусовому лікуванні зараховується до стажу у потрійному розмірі.
Відповідно до пп.12 та 12.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 №637 (далі - Постанова №637) час тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі та час перебування в засланні і на примусовому лікуванні зараховується до стажу роботи за наявності документів про реабілітацію (довідки суду, органів прокуратури чи досудового розслідування про закриття кримінального провадження або довідки суду про ухвалення виправдувального вироку).
У разі відсутності документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, час тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі та час перебування в засланні і на примусовому лікуванні реабілітованих осіб може бути встановлено в судовому порядку.
Період роботи засуджених зараховується до стажу роботи за умови підтвердження платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами щодо поштових переказів, іншими документами про сплату страхових внесків або інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), установи виконання покарань із зазначенням відомостей про те, що особа підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, або про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується час тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі за наявності документів про реабілітацію.
При цьому, зарахування /не зарахування періодів роботи та інших періодів (навчання, безробіття, тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі, час догляду за дитиною, тощо) розглядається органом, що призначає пенсію, на підставі заяви про призначення пенсії з доданими до неї документами.
Так, пунктом 1.1 Порядку №22-1, визначено, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.
Пунктом 2.2 Порядок №22-1, встановлено, що до заяви про призначання пенсії додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1. цього розділу.
Як встановлено судом вище, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, в якій просив розглянути питання щодо зарахування до страхового стажу в пільговому обчисленні періоду незаконного тримання під вартою з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року.
При цьому, судом також встановлено, що з наявної у матеріалах справи довідки Житомирського районного суду Житомирської області від 19.08.2021 №1-26/12/13111/2021 слідує, що в період з 15 березня 2002 по 18 березня 2002 року позивач був затриманий як підозрюваний, а в період з 30 квітня 2002 по 29 липня 2002 та з 05.08.2009 по 10.08.2011 перебував під вартою. Згідно матеріалів справи №1-26/12, відповідно до вироку Житомирського районного суду від 07.11.2018 ОСОБА_1 визнаний невинним і по суду виправданим в пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.136 КК за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, а в обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.135 та ч.1 ст.396 КК України, - за відсутністю події злочину. Відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 08.08.2019 вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 07.11.2018, яким ОСОБА_1 визнано невинним і виправдано за ч.3 ст.136 КК України, а у зв`язку з недоведеністю участі у вчиненні злочину, а за ч.3 ст.135 та ч. 1 ст.396 КК України, у зв`язку з відсутністю події злочину - залишено без зміни. Згідно Ухвали Верховного суду від 17.03.2020 року ухвала Житомирського апеляційного суду від 08.08.2019 року залишена без змін.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача час його тримання під вартою за період з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року.
На підставі зазначеного вище, вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови зарахувати до страхового стажу період незаконного тримання під вартою з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, 30 грудня 2022 року відповідачем надано індивідуальні відомості про застраховану особу, згідно яких до страхового стажу взагалі не включено 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 роки.
При цьому, з матеріалів справи слідує, що в 2023 році позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області декілька заяв на проведення перевірки для приведення у відповідність даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У своїх заявах на проведення перевірки для приведення у відповідність даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивач просив провести перевірку за 2007 рік, 2008 рік та перше півріччя 2009 року, а також за липень-серпень 2009 року.
16 червня 2023 року позивач звернувся до відповідача із запитом щодо результатів проведення перевірки.
Окрім того, просив повідомити чи вправі органи Пенсійного фонду України відміняти прийняті Верховною Радою України ст. 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (пільги по обчисленню стажу роботи реабілітованим громадянам), згідно якої час тримання під вартою зараховується до стажу в потрійному розмірі, а також ст.7 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», згідно якою щодо нього, як виправданому у сфальшованій «правоохоронцями» справі, термін перебування під вартою, термін відбування покарання, а також час, протягом якого громадянин не працював у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи (посади), зараховується як до загального трудового стажу, так і до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах періоди. зазначені в частині першій статті 7 цього Закону, на вибір громадянина, який звернувся за пенсією, прирівнюються до роботи, яка передувала незаконному засудженню незаконному притягненню до кримінальної відповідальності або яку він мав після звільнення від кримінальної відповідальності чи після відбування покарання (ст. 8 Закону).
На звернення позивача та запити перевірки не були проведені та надані роз`яснення про те, що він не має права на зарахування до стажу роботи 2007-2011 років.
Разом з тим, в 2007 та 2008 роках, а також в січні-серпні 2009 року з`ясовано, що позивач працював та сплачував за 2007-2008 роки та за січень-серпень 2009 року включно єдиний податок, з якого здійснювались відрахування до Пенсійного фонду України у розмірі 42%.
Вищезазначене підтверджується тим, що за період 2007 - 2008 років та за січень-серпень 2009 року позивачем сплачувався єдиний податок, з якого здійснювались відрахування до Пенсійного фонду України у розмірі 42%, що підтверджується копіями свідоцтв про сплату єдиного податку на 2007, 2008, 2009 роки, копіями 10 звітів за вказаний період та квитанцій про такі сплати за 2007-2008 роки та за січень-серпень 2009 року включно.
Отже, відповідачем проігноровано вимоги ст. 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (пільги по обчисленню стажу роботи реабілітованим громадянам), в якій зазначено, що час тримання під вартою зараховується до стажу в потрійному розмірі та протиправно відмовлено у зарахуванні позивачу періодів його роботи фізичною особою - підприємцем за 2007 рік, за 2008 рік та із січня по серпень 2009 року включно.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 02 серпня 2021 року перерахунок пенсії з додаванням стажу роботи за періоди з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року, а також за весь 2007 рік, за весь 2008 рік та із січня по серпень 2009 року включно, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. ч. 3,4 245 КАС України суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача лише за умови, якщо для прийняття такого рішення виконані всі умови, визначені законом, та прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Оскільки під час розгляду заяви позивача відповідачем не було зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди перебування його під вартою та роботи, питання щодо наявності у позивача необхідного страхового стажу для призначення пенсії фактично не було вирішено належним чином.
За таких обставин, суд не може перебирати на себе повноваження органу Пенсійного фонду щодо здійснення обчислення страхового стажу та первинного вирішення питання про призначення пенсії.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача належним способом захисту є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу позивача зарахувати до стажу роботи періоди перебування під вартою з 15 по 18 березня 2002 року, з 30 квітня по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року, а також періоди роботи фізичною особою - підприємцем за 2007 рік, 2008 рік та із січня по серпень 2009 року включно, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності та перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ЄДРПОУ 13559341) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періоди його перебування під вартою з 15 березня 2002 року по 18 березня 2002 року, з 30 квітня 2002 року по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року, а також періоди його роботи фізичною особою - підприємцем за 2007 рік, 2008 рік та із січня по серпень 2009 року включно.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоди перебування під вартою з 15 березня 2002 року по 18 березня 2002 року, з 30 квітня 2002 року по 29 липня 2002 року, з 05 серпня 2009 року по 10 серпня 2011 року, а також періоди його роботи фізичною особою - підприємцем за 2007 рік, 2008 рік та із січня по серпень 2009 року включно, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 13 серпня 2026 року.
Суддя Р.М.Шимонович