Справа 521/9975/26
Номер провадження 3/521/3283/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Тихонової О.А., з секретарем Ніколаєвою В.І., за участю представника митниці Крікунової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні Хаджибейського районного суду міста Одеси матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці ДМС України за протоколом №0308/UA500000/2026 від 02.05.2026 року складеним відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долінки Білгород-Дністровського р-ну Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який є ФОП « ОСОБА_1 », 
за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України,

ВСТАНОВИВ:
До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшов протокол №0308/UA500000/2026 від 23.03.2026 про порушення митних правил з відповідними матеріалами, відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.
З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 02.05.2026 року о 10:45 годині в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Серпневе 1 -Басараб?яска» Одеської митниці на в`їзд з Молдови в Україну по смузі «зелений коридор» прибув легковий автомобіль «LAND ROVER RANGE ROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації - Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_2 
Під час здійснення спільного прикордонно-митного контролю та усного опитування, громадянин ОСОБА_1 заявив, про відсутність товарів та предметів заборонених або обмежених законодавством України до переміщення через митний кордон України. Під час митного огляду, спільно з Державною прикордонною службою України легкового автомобілю «LAND ROVER RANGE ROVER» реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації - Україна, у відділенні для дрібних речей, яке розташовано на панелі приборів, без ознак приховування було виявлено набої (патрони) для травматичної зброї СОВА П калібру 9 мм, у кількості 5 (п`ять) штук, власником яких є ОСОБА_1 .
Виявлені предмети переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-який спосіб. Згідно з п.п. 8.12. п. 8 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 N? 622, боєприпаси це спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі. 
Підпунктом 12.14. п. 12 Інструкції передбачено, що вогнепальна мисливська зброя, бойові припаси до неї, пневматична, холодна зброя, пристрої та зазначені патрони громадянами України перевозяться через державний кордон України на підставі дозволів на право перевезення зброї, які видаються МВС України, ГУМВС, УМВС. На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних Документів на переміщення вищевказаних набої громадянин України ОСОБА_1 не надав.
Статтею 365 MK України передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України
Зазначені дії, на переконання митниці, мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України.
Представник митниці Крікунова С.О. у судовому засіданні протокол підтримала та просив притягнути особу до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 471 МК України.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 участі у судовому засіданні не приймав.
Вислухавши представника митниці та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 3 ст. 471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Згідно з приміткою ст. 471 МК України - недекларуванням у цій статті вважається незаявленою громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).
Статтею 365 МК України передбачено, що громадяни за умов дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в України (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.
Відповідно до ч. 2 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Відповідно до п.5 статті 366 МКУ, початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Згідно з п.6 статті 366 МКУ громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно з ст. 196 МК України «Заборона щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України» - не можуть бути пропущені через митний кордон України, зокрема товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або відповідно до закону чи міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а також товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України.
Згідно з ч. 1 ст. 197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України.
Згідно з ч. 2 даної статті переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 2 розділу І Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576 Про затвердження Положення про дозвільну систему до предметів, на які поширюється дозвільна система, зокрема, належать: пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони.
Відповідно до пункту 12.14 наказу МВС України від 21.08.1998 року № 622 Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 р. за N 637/3077, вогнепальна мисливська зброя, основні частини зброї, бойові припаси до неї, пневматична, холодна, охолощена зброя, пристрої, патрони до них громадянами України перевозяться через митний кордон України на підставі дозволів на право перевезення зброї територією України, які видаються МВС України, ГУМВС, УМВС.
Згідно з підпунктами 8.1. та 8.14 пункту 8, підпункту 12.14 пункту 12 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва; для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, вбачається, що:
- 8.1. Дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам;
- 8.14. Порядок придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання зброї та бойових припасів до неї в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, на підприємствах, в установах, організаціях і господарських об`єднаннях регламентується відповідними інструкціями, узгодженими з Національною поліцією України;
На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення вищевказаного предмета громадянин ОСОБА_1 працівникам митного органу не надав.
Отже, судом встановлено, що особою вчинено недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, а саме: набої (патрони) для травматичної зброї СОВА П калібру 9 мм, у кількості 5 (п`ять) штук
Таким чином суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України доведена поза розумним сумнівом та підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, які є переконливими, достатніми, знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, та нічим не спростовані, а саме даними, що містяться в: 
-протоколі ПМП № 0308/UA500000/2026 від 02.05.2026 року; 
-поясненнями ОСОБА_1 від 25.03.2026 року; 
-закордонним паспортом ОСОБА_1 ;
-фототаблицею до протоколу ПМП № 0308/UA500000/2026;
-описом предметів та іншими матеріалами справи в своїй сукупності.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та його відношення до вчиненого згідно з письмовими поясненнями, а також приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами, суд приходить до висновку про застосування до неї стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, тобто в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення.
Документів про наявність у ОСОБА_1 пільг для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять, тому, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, слід стягнути судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вирішуючи питання про стягнення витрат, понесених митницею суд виходить з наступного.
Пунктом 1 розділу III Особливості покриття витрат «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року за № 731, встановлено, що витрати щодо товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 МК України.
Наведений порядок у своєму розрахунку враховує певний період зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, який закінчується саме моментом їх повернення власнику.
Оскільки вилучений товар у справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 підлягає конфіскації, повернутим власнику не був, митний орган здійснив свій розрахунок з моменту розміщення цього вилученого товару на складі для його зберігання до дати прийняття судом рішення - постанови, що не є датою повернення товару його власнику та не відповідає розрахунку до наведеного Порядку.
Аналізуючи наведені вимоги законодавства, враховуючи постанову суду про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією товарів, що не передбачає повернення цих товарів його власнику, тому до вказаного товару не може бути заставано стягнення витрат за його зберігання за наведений у клопотанні період, оскільки його повернення власнику не здійснювалося, а наведений розрахунок періоду не відповідає Порядку.
За наведених обставини суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання Одеської митниці про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 3, 196, 197, 471, 519-520, 522, 524-529 МК України,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з конфіскацією предметів правопорушення, вилучених за протоколом про порушення митних правил №0308/UA500000/2026 від 02.05.2026 року.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Вилучені речі відповідно до протоколу №0308/UA500000/2026 від 02.05.2026 року, а саме: набої (патрони) для травматичної зброї СОВА П калібру 9 мм у кількості 5 (п`ять) шт. - конфіскувати в дохід держави.
У задоволенні клопотання представника Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України відмовити.
Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів. 

Суддя О.А. Тихонова