Справа № 533/577/24
Провадження № 2/533/7/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,
за участю: секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів в порядку захисту прав споживачів,

У С Т А Н О В И В

24.06.2024 представник позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 20.06.2023 ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту, а також підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 20000 грн, тип кредитної картки: картка «Універсальна» GOLD, строк кредитування становить 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 40,8% річних, розмір мінімального обов`язкового платежу становить 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%.
На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 06/27, тип -Картка "Універсальна" GOLD, та картку НОМЕР_2 строк дії - 06/27, тип -Картка "Універсальна GOLD.
21.06.2023 відповідачем було відкрито ще одну нову картку НОМЕР_3 строк дії - 06/27, тип -Картка "Універсальна GOLD.
Далі представник позивача зазначив, що у процесі підготовки позовної заяви, було встановлено, що відповідач перестала вносити кошти посилаючись на "спірні" операції, які 23.06.2023 були проведені по її картці номер НОМЕР_3 , а саме зняття готівки в банкоматі.
В ході перевірки даної інформації встановлено, що банком 23.06.2023 було зафіксовано звернення клієнтки ОСОБА_1 , яке було направлено на перевірку фахівцям.
В ході перевірки, було встановлено наступні обставини: дата реєстрації запиту на перевірку інформації від клієнта: 2023-06-23 в 21:08:32. Операція проведена по картці Універсальна GOLD - НОМЕР_3. Клієнт не підтверджує списання, а саме:
23.06.2023 19:32:35 A10 F DB -20,800.00 UAH CARO0192 UKR DN00, AV.MYRU,8, RIVNE, UA A 10 Зняття готівки в банкоматі. 
23.06.2023 19:48:44 A10 F DB -8,320.00 UAH A0101794 UKR ATM1794 RIVNE GRUSHEVS, 2K.GRUSHEVSKOGO A 10 Зняття готівки в банкоматі.
23.06.2023 19:50:29 A10 F DB -8,320.00 UAH A0101794 UKR ATM1794 RIVNE GRUSHEVS, 2K.GRUSHEVSKOGO A 10 Зняття готівки в банкоматі.
Подальшою перевіркою встановлено що Картку НОМЕР_3 було додано до безконтактного сервісу, що дозволяє здійснювати оплати чи зняття грошових коштів на пристроях, які підтримують дану функцію, а саме gpay/applepay за допомогою фін. мобільного номера НОМЕР_4 та ПІН кода карти клієнта.
Надалі, проводячи службову перевірку, було проведено аналіз вибірки, яка була отримана з Програмного комплексу FINNUM, встановлено вхід в обліковий запис Приват24 клієнта ОСОБА_1 відбувалися з різних пристроїв та без зміни логіна і пароля в результаті компрометації ОСОБА_1 власних персональних даних входу в Приват24, що призвело в подальшому до компрометації реквізитів картки з подальшим її додаванням в gpay/applepay та проведення оскаржуваних операцій. Вина банка в проведених операціях по картці - відсутня.
Станом на 30.05.2024 відповідач має заборгованість на загальну суму 47719,99 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 38535,31 грн та заборгованості за простроченими відсотками 9184,68 грн.
Враховуючи вищевикладене, представник позивача прохає суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.06.2023 у розмірі 47719,99 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Згідно ухвали від 26.06.2024 суду справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
08.07.2024 через систему «Електроний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву з якого вбачається, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки 23.06.2023 з її рахунку через банкомат було знято грошові кошти. В подальшому в межах кримінального провадження 12023141250000026 було встановлено, що заволодіння грошовими коштами відбулось поза її волею громадянином ОСОБА_2 , який наразі перебуває в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор". ОСОБА_2 вручена підозра, а матеріали справи направлені до Рівненського міського суду. Відразу, як їй стало відомо про те, що з її картки знімаються гроші, вона викликала поліцію та звернулась до банку, щоб заблокувати картку. Саме зволікання банку за її зверненням призвело до того, що було здійснено кілька операцій. Таким чином жодних підстав щодо стягнення з неї грошових коштів на користь позивача немає, тому проахала у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити (а.с.76-79).
Окрім цього, 09.07.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів в порядку захисту прав споживачів у розмірі 37440,00 грн ,а також судові витрати у розмірі 10000,00 грн.
На обґрунтування позову позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 зазначила, що 23.06.2023 з її рахунку через банкомат з картки НОМЕР_5 було знято грошові кошти кількома платежами, а саме: 20800,00 грн, 8320,00 грн, 8320,00 грн, - а всього 37440,00 грн. 
В подальшому в межах кримінального провадження 12023141250000026 було встановлено, що заволодіння грошовими коштами відбулось поза її волею громадянином ОСОБА_2 , який наразі перебуває в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор". ОСОБА_2 вручена підозра, а матеріали справи направлені до Рівненського міського суду. Відразу, як їй стало відомо про те, що з її картки знімаються гроші, вона викликала поліцію та звернулась до банку, щоб заблокувати картку. Саме зволікання банку за її зверненням призвело до того, що було здійснено кілька операцій (а.с.88-92).
22.07.2024 від представник позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив відповідача з якої вбачається, що відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. 
Окрім цього, відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором, тому представник позивача за первісним позовом прохає задовольнити позов у повному обсязі (а.с.102-108).
Ухвалою суду від 23.07.2024 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів в порядку захисту прав споживачів. Об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 05.09.2024 задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 13.09.2024 провадження у справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів в порядку захисту прав споживачів - зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №569/77/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 (кримінальне провадження №12023141250000026).
Ухвалою суду від 25.05.2026 поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів в порядку захисту прав споживачів та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 01.07.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.09.2026 о 09 год 00 хв.
08.09.2026 представник позивача за первісним позовом у судове засідання не з`явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, первісний позов про стягнення заборгованості та судових витрат задовольнити в повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову відмовити.
08.09.2026 відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява, згідно якої вбачається, що відмовити позивачу за первісним позовом у задоволенні позову. Зустрічну позовну заяву задовольнити.
08.09.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалення та проголошення рішення суду відкладено до 15.09.2026 до 09 год 30 хв.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Щодо первісного позову.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Зазначена правова позиція міститься і в постановах Верховного суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року та від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 10561ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 20.06.2023 між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил наданих послуг, на підставі якої відповідачу відкрито кредитний рахунок у Банку та видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом на картковому рахунку (а.с. 38-47).
Підписуючи Заяву про приєднання відповідач підтвердив, що він приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Система переказів PrivatMoneу» «Операції у відділеннях (умови та правила проведення операцій у відділеннях банку)», «Автоплатежі», «Cервіс «BankID»» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https//privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять змішаний договір: договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредит ний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка» (далі Договір). Також відповідач приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Сторони погодили наступні умови кредитування: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 20000 грн, тип кредитної картки: картка «Універсальна» GOLD, строк кредитування становить 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 40,8% річних, розмір мінімального обов`язкового платежу становить 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%.
У підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту 20.06.2023, ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надану виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с. 10-18).
На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 06/27, тип -Картка "Універсальна" GOLD, та картку НОМЕР_2 строк дії - 06/27, тип -Картка "Універсальна GOLD.
21.06.2023 позивачем було відкрито відповідачу нову кредитну картку НОМЕР_3 строк дії - 06/27, тип -Картка "Універсальна GOLD.
Далі судом встановлено, що відповідач перестала вносити кошти посилаючись на "спірні" операції, які 23.06.2023 були проведені по її картці номер НОМЕР_3 , а саме зняття готівки в банкоматі.
23.06.2023 позивачем було зафіксовано звернення відповідач ОСОБА_1 , яке було направлено на перевірку фахівцям.
В ході перевірки, було встановлено наступні обставини: дата реєстрації запиту на перевірку інформації від клієнта: 2023-06-23 в 21:08:32. Операція проведена по картці Універсальна GOLD - НОМЕР_3. Клієнт не підтверджує списання, а саме:
23.06.2023 19:32:35 A10 F DB -20,800.00 UAH CARO0192 UKR DN00, AV.MYRU,8, RIVNE, UA A 10 Зняття готівки в банкоматі. 
23.06.2023 19:48:44 A10 F DB -8,320.00 UAH A0101794 UKR ATM1794 RIVNE GRUSHEVS, 2K.GRUSHEVSKOGO A 10 Зняття готівки в банкоматі.
23.06.2023 19:50:29 A10 F DB -8,320.00 UAH A0101794 UKR ATM1794 RIVNE GRUSHEVS, 2K.GRUSHEVSKOGO A 10 Зняття готівки в банкоматі.
Подальшою перевіркою встановлено що Картку НОМЕР_3 було додано до безконтактного сервісу, що дозволяє здійснювати оплати чи зняття грошових коштів на пристроях, які підтримують дану функцію, а саме gpay/applepay за допомогою фін. мобільного номера НОМЕР_4 та ПІН кода карти клієнта.
Надалі, проводячи службову перевірку, було проведено аналіз вибірки, яка була отримана з Програмного комплексу FINNUM, встановлено вхід в обліковий запис Приват24 клієнта ОСОБА_1 відбувалися з різних пристроїв та без зміни логіна і пароля в результаті компрометації ОСОБА_1 власних персональних даних входу в Приват24, що призвело в подальшому до компрометації реквізитів картки з подальшим її додаванням в gpay/applepay та проведення оскаржуваних операцій. Вина банка в проведених операціях по картці - відсутня.
Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що позивач рахує за відповідачем заборгованість, яка виникла в період користування кредитних коштів та станом на 30.05.2024 становить із заборгованості за тілом кредиту 38535,31 грн та заборгованості за простроченими відсотками 9184,68 грн, а всього у загальному розмірі 47719,99 грн.
Відповідно до вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 20.10.2025, який ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21.04.2026 залишений без змін вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч 2 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України за наступних обставин. 
Невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, отримала дані щодо банківського рахунку потерпілої ОСОБА_1 , інформацію про який, за допомогою месенджеру «Телеграм» передала обвинуваченому ОСОБА_2 , який 23.06.2023, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів, з використанням електронно-обчислювальної техніки, скориставшись програмним забезпеченням мобільного телефону, марка та модель якого не встановлено, що підтримує функцію NFC (Near field communication) тобто безконтактної оплати, налаштував вказану банківський рахунок (картку) до системи мобільних платежів «GoogleРay», таким чином отримав змогу здійснювати розрахунок за допомогою «Gpay», через будь який банківський POS-термінал/термінал, що підтримує функцію безконтактного способу оплати, з банківського рахунку (картки) потерпілої що емітована АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_6 . В подальшому, ОСОБА_2 , реалізуючи спільний злочинний умисел обумовлений з невстановленою досудовим розслідуванням особою, який полягав в обготівкуванні останнім грошових коштів з банківського рахунку потерпілої, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , шляхом безконтактної оплати, здійснив зняття грошових коштів з банківського рахунку (картки) потерпілої АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_6 , о 19.32 год. в сумі 20800,00 грн., з банкомату «CARО0192», перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , шляхом безконтактної оплати, здійснив зняття грошових коштів о 19.48 год., в сумі 8320,00 грн., о 19.50 год., в сумі 8320,00 грн., з банкомату «АТМ1794, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 37440,00 гривень.
Окрім цього, судом встановлено, що вищезазначеним вироком задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 37440,00 грн.

У Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції».
Верховний Суд в складі Касаційного цивільного суду в постанові від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22 вказав, що: «Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів».
Також, суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.07.2025 року у справі № 490/7829/23, відповідно до яких клієнт банку не несе відповідальності за несанкціоновані операції з платіжною карткою, якщо він невідкладно повідомив банк про такі операції, а банк не довів, що клієнт своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті або незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера чи іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, що їх регулює, а також беручи до уваги судову практику Верховного Суду, суд приходить до висновку про те, що Банком не надано належних і достовірних доказів на підтвердження того, що відповідачка, як володілець та користувач картки, своїми діями або бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, та вважає, що списання грошових коштів із її карткових рахунків відбулося не з її волі, навпаки, виявивши безпідставне списання, перекази та зняття коштів, повідомила Банк про них та звернулась до правоохоронних органів, а також вироком Рівненського міського суду від 20.10.2025 було встановлено винну особу, яка в шахрайський спосіб заволоділа коштами позивача по справі, тому суд вважає, що відповідачка не несе відповідальності за такі операції щодо кредитних коштів, що в свою чергу є підставою для відмови Банку у задоволенні первісного позову в частині стягнення грошових коштів у розмірі 37440,00 грн.
Окрім цього, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за первісним позовом заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1095,31 (38535,31 грн (заявлені первісним позивачем до стягнення заборгованість за тілом кредиту) - 37440,00 грн (грошові кошти, які не отримувала відповідач до встановлених обставин справи), а також заборгованості за
простроченими відсотками 9184,68 грн, оскільки судом підчас розгляду справи встановлено, що відповідач в період часу з 20.06.2023 по 23.06.2023 скористалася кредитними коштами наданими позивачем лише у розмірі 4670,27 грн, що також підтверджується випискою за договором № б/н, картка №4149629366182889 та №5363542098396478, які в свою чергу 28.07.2023 сплатила (а.с. 31).
Щодо зустрічного позову відповідача.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач за зустрічним позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" неправомірно (без її розпорядження та згоди) списало з належного їй банківського рахунку грошові кошти у розмірі 37440,00 грн. 
Судом встановлено, що грошові кошти, які 23.06.2023 були зняті з кредитного рахунку позивача за зустрічним позовом у загальному розмірі 37440,00 грн останній не належали, а отже зазначені кошти належать АТ КБ «ПриватБанк».
Отже, оцінюючи встановлені обставини справи, суд вважає, що зустрічний позов позивача не підлягає задоволенню, оскільки грошові кошти у розмірі 37440,00 не є власністю ОСОБА_1 .
Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктами 1, 4 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» за первісним позовом сплачено судовий збір при зверненні з позовом, який, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, залишається за ним та не відшкодовується.
Суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 за зустрічним позовом в силу закону звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні первісного позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів в порядку захисту прав споживачів - відмовити.
Рішення може бути оскаржене впроовж тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.М. Оксенюк