ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 280/10890/25

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 р. (суддя Татаринов Д.В) в адміністративній справі №280/10890/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у не зарахуванні до його страхового стажу періоду роботи у Кооперативі побутового обслуговування населення «Ремонт квартир» з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р. згідно записів трудової книжки, проведення перерахунку пенсії з більшого стажу та заробітку у відповідності до формули, за якою розраховується заробітна плата для перерахунку за частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відмови у проведенні належної індексації пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та які враховуються для обчислення пенсії у розмірі 1, 14, 1,197, 1,0796, 1,115 за 2022-2025 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до його страхового стажу періоди роботи у Кооперативі побутового обслуговування населення «Ремонт квартир» з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р. згідно записів трудової книжки та провести перерахунок пенсії з більшого стажу та заробітку у відповідності до формули, за якою розраховується заробітна плата для перерахунку за частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок (індексацію) та виплату йому пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт 1,14 з 01 березня 2022 р. відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118, на коефіцієнт 1,197 з 01 березня 2023 р. відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168, на коефіцієнт 1,0796 з 01 березня 2024 р. відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185, на коефіцієнт 1,115 з 01 березня 2025 р. відповідно до пункту 1 постанови 
Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. №209 та провести виплату недоотриманих сум пенсії починаючи з 01 березня 2025 р.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» індексацію якої відповідач не здійснює шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для обчислення пенсії, на встановлені постановами Кабінету Міністрів України у 2022 - 2025 роках коефіцієнти. Також вказано, що до страхового стажу ОСОБА_1 протиправно не зараховано період його роботи з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. 
Судом: 
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у відмові зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Кооперативі побутового обслуговування населення «Ремонт квартир» з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р. згідно записів трудової книжки від 27 серпня 1974 р. за його заявою від 29 жовтня 2025 р.;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати з 01 листопада 2025 р. до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р. згідно записів трудової книжки від 27 серпня 1974 р. та провести у зв`язку із цим перерахунок пенсії із урахуванням положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що, до страхового стажу позивача правомірно не зараховано період роботи з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р. згідно трудової книжки від 27 серпня 1974 р., оскільки записи внесено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме в записі №19 наявне виправлення в даті наказу про прийом на роботу, яке не завірено належним чином, а в записі про звільнення №21 дата звільнення не відповідає даті наказу про звільнення. Надану позивачем уточнюючу довідку №17 від 15 травня 1995 р. неможливо перевірити у зв`язку із не з`ясуванням місцезнаходження первинних документів.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 з 08 серпня 2017 р. призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 26 жовтня 2025 р. позивач звернувся із заявою про зарахування до його страхового стажу періоду роботи з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р., перерахунку пенсії, зокрема із урахуванням індексації. Листом від 07 листопада 2025 р. відповідачем в перерахунку позивачу пенсії відмовило у зв`язку із внесенням запису до його трудової книжки про прийом та звільнення з роботи із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Також, вказаним листом позивачу повідомлено про неможливість перевірки наданої уточнюючої довідки.
Не погодившись із відмовою зарахувати до страхового стажу період роботи, а також здійснити індексацію пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом. 

Частково задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що індексація пенсії ОСОБА_1 проведена наростаючим підсумком. Водночас, позивач у зв`язку із неправильним заповненням роботодавцем його трудової книжки, не може нести негативні наслідки у вигляді позбавлення права на зарахування до страхового стажу періоду його роботи. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для зарахування позивачу до його страхового стажу періоду роботи з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р., то слід зазначити наступне. 
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.1 - 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 р. визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Записом №19 - 21 наявної в матеріалах справи копії трудової книжки від 27 серпня 1974 р. підтверджується робота ОСОБА_1 в період з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р. (а.с 13-18). 
Запис №19 трудової книжки містить виправлення дати наказу про прийняття на роботу, водночас, Верховний Суду постановах від 24 травня 2018 р. у справі № 490/12392/16-а та від 04 вересня 2018 у справі № 423/1881/17 висловлював правову позицію стосовно того, що недоліки заповнення трудової книжки, не можуть бути підставою для неврахування періоду роботи до стажу.
Крім того, безпідставними є доводи апеляційної скарги відповідача, що в записі №21 трудової книжки, дата звільнення позивача, не відповідає даті наказу про звільнення. 
Також, період роботи позивача з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р. підтверджується копією наявної в матеріалах справи довідки №17 від 15 травня 1995 р. (а.с.22), стосовно якої відповідач вказує, що вона не підлягає врахуванню у зв`язку із неможливістю перевірки первинних документів.
З цього приводу слід зазначити, що Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2020 р. у справі № 291/99/17, від 12 квітня 2021 р. у справі №219/4550/17, від 03 червня 2021р. у справі № 127/8001/17 вказано, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності обов`язку у відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії із урахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 05 червня 1989 р. по 12 квітня 1993 р.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 р. в адміністративній справі №280/10890/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 липня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник