ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/822/26 пров. № А/857/32745/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
судді-доповідача Калмикової Ю.О.,
суддів Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2026 року у справі № 460/822/26 (головуючий І інстанції Нор У.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо неповного нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю Збройних Сил України, ОСОБА_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , нарахувати позивачу з 03.09.2025 по 03.12.2025, додаткову винагороду згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 грн. за час перебування на стаціонарному лікування.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 та введенням в Україні воєнного стану, з березня 2022 року, він був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України. Військову службу проходив у військові частині НОМЕР_1 . 08 травня 2025 року у зв`язку з виконанням бойових завдань по захисту Батьківщини, у складі підрозділу військової частини, поблизу населеного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 , мною було отримано поранення у вигляді вибухова травма. Акубаротравма, цефалічний синдром, що підтверджується первинною медичною карткою (форма 100), яка була видана відразу після отримання поранення, 08.05.2025 року в 5 год. 23 хв. та в подальшому підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №5856/189 від 14 травня 2025 року, що була видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2025 року №703. У зв`язку з отриманим пораненням, 29.08.2025 року він звернувся до лікаря психіатра Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», яким поставлений діагноз: F43/1 - посттравматичний стресовий розлад, з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, тривожно-депресивним синдромом, інсомнією, логоневрозом. Внаслідок отриманої травми, за рекомендацією лікаря-психіатра та направленням військової частини НОМЕР_1 , з 03.09.2025 по 03.12.2025 року, він проходив стаціонарне лікування в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь», м. Київ. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №l1624 від 03.12.2025 року, встановлено основний діагноз: - F43.1 -посттравматичний стресовий посттравматичний стресовий розлад, тривожно-деперсивний розлад. Стійкий різко виражений варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу з проявами емоційно-вольової нестійкості, інсомнічним компонентом та вираженим логоневрозом. та супутній діагноз: - T70.0 - баротравма вуха. Стан після Вт (08.05.2025) акубаротрава у вигляді двобічної нейросенсорної приглухуватості IV ст. та інші діагнози. Відповідно до свідоцтва про хворобу від 20.11.2025 року №2025-1128-1344-3820-7, діагноз (включаючи код, згідно чинним НК 025) та постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: - F-43.1; 110 - стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, тривожно-деперсивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу з проявами емоційно-вольової нестійкості, інсомнічним компонентом та вираженим логоневрозом. Гіпертонічна хвороба 1 стадія, 2 ст., ризик 1. ІХС; Дифузний кардіосклероз, СН І ст. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; - T70.0 - стан після Вт (08.05.2025) акубаротравма у вигляді двобічної нейросенсорної приглухуватості IV ст. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (Наказ МОЗ України від 04.07.2007 року №370), Травма відноситься до тяжких. Таким чином, викладене свідчить про те, що стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, настав внаслідок отримання акубаротравми 08.05.2025 року, тобто, після отриманого поранення (контузії) в районі н.п. Зелене Поле Донецької області. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 грудня 2025 року №356-РС (по особовому складу), його звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «б» п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2233-XII (за станом здоров`я), а з 25 грудня 2025 року (наказ №374), виключений зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30 грудня 2025 року відповідно до Витягу з рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи №117/25/2648/В, позивачу встановлена III - група інвалідності, пов`язана із захистом Батьківщини. Основний діагноз - ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. Причина інвалідності - травми (поранення контузії, каліцтва) або захворювання, одержані під час захисту Батьківщини. Наявний висновок ВЛК або ЛЕК, або МВЛК - ЗСУ: Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. 20.12.2025 року позивачем подавався рапорт на командира військової частини НОМЕР_1 з долученими документами про отримання поранення та стаціонарне лікування, з метою отримання виплати у вигляді додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. за період з 03.09.2025 по 03.12.2025 року. 30 грудня 2025 року позивачем отримано лист військової частини НОМЕР_1 , про відмову у виплаті додаткової винагороди у зв`язку з відсутністю підстав для виплати. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. 
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що основним аргументом позову є те, що позивачу, на його думку, було протиправно відмовлено у виплаті додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за час стаціонарного лікування з 03.09.2025 року по 03.12.2025 року. Згідно з абзацем третім-четвертим пункту 1-2 Постанови №168, до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. Згідно з положеннями п. 14 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (Порядок 260), підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення. Водночас, лікування позивача, щодо чого надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого №11624, слід зазначити, що його слід визначати таким, що не пов`язаний саме з отриманням поранення (травми, контузії, каліцтва). Основний діагноз, посттравматичний стресовий розлад (F 43.1.) вказує на лікування саме хвороби (психічного розладу), а не поранення (травми, контузії, каліцтва). Тобто лікування в даному випадку не відповідає диспозиції норми абзацу третього-четвертого пункту 1-2 Постанова №168 та п. 14 розділу XXXIV Порядку 260 при буквальному її тлумаченні. Тобто природою поранення є фізична шкода, що завдається тілу. Природою ж захворювання є патологічний стан, який характеризується певними симптомами та ознаками. Поранення (травма, контузія, каліцтво) - це раптова, зовнішня, механічна або інша шкода, що пошкоджує тканини та органи організму. Травма, як правило, виникає миттєво, а захворювання може розвиватися повільно або гостро. Травма, як правило, має локальний вплив на пошкоджені тканини, а захворювання може впливати на весь організм. При травмах потрібна перша допомога та медична допомога, а при захворюваннях - лікування, яке може включати медикаменти, фізичні вправи, психотерапію та інші методи. Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1109/15800 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. Главою 21 розділу II такого Положення регулюється Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України. За пунктами 21.1, 21.2, 21.4 цієї глави, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військово-зобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК. При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених ТЦК та СП, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми). Таким чином, в розумінні чинного законодавства формулювання «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» та «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» є різними правовими категоріями. За таких умов, позов є необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними та допустимими доказами. Таким чином відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства і просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2026 року у задоволенні адміністративного відмовлено повністю. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позов задовольнити повністю. Апелянт зазначає, що рішення суду прийняте при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, допущена недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, допущена невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильно застосовано судом норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову у зв`язку з тим, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок захворювань, а не у зв`язку з безпосереднім лікуванням поранення (контузії, травми, каліцтва), тоді як право на додаткову винагороду до 100000 грн, закон пов`язує виключно з лікуванням саме поранення. За висновком суду, захворювання та поранення не є тотожними поняттями, а матеріалами справи не підтверджується факт перебування позивача у спірні періоди на лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку саме з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаного із захистом Батьківщини, або факту перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, як того вимагає Постанова №168.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.
Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлявся шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу зазначену позивачем, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, однак рекомендоване поштове відправлення повернулося неврученим.
Відповідно до частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , був признаний на військову службу під час мобілізації та з березня 2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 30.08.2023.
Відповідно до довідки про обставини травми №856/189 від 14.05.2025, в якій зазначено, що одержав вибухову травму. Акубаротравма. За обставин, безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту батьківщини, а саме: виконання бойових завдань у складі підрозділів військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 . 
Згідно із записом лікаря-психіатра від 29.08.2025 ОСОБА_1 встановлено діагноз F43.1 – посттравматичний стресовий розлад. Опис діагнозу: посттравматичний стресовий розлад, з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, тривожно-депресивним синдромом, інсомнією, логоневрозом. Рекомендація: стаціонарне лікування та обстеження з метою уточнення діагнозу в НВМКЦ «ГВКГ» за направленням в/ч.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №2025-1128-1344-3820-7 від 20.11.2025 ОСОБА_1 зафіксовано: 
F43.1;110. Стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, тривожно-деперсивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу з проявами емоційно-вольвої нестійкості, інсомнічним компонентом та вираженим логоневрозом. Гіпертонічна хвороба І стадія, 2 ст., ризик 1. ІХС: Дифузний кардіосклероз. СН І ст.Захворювання, ТАК, пов`язан(-а/е/i) із захистом Батьківщини.
T70.0 Стан після ВТ(08.05.2025) акубаротравма у вигляді двобічної нейросенсорної приглуховатості IV ст. Травма, ТАК, пов`язан (-а/е/i) із захистом Батьківщини За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких.
Y36.8 Наслідки закритого перелому (26.02.2024) лівої ключиці, що був лікований зануреним МОС (28.02.2024), з наянвість металоксрукції при незначному порушені функцій. Травма, ТАК, пов`язан(-а/е/і) із захистом Батьківщини За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 Nє370): Травма відноситься до тяжких
M42.10; N20.0; N41.1; I67.9; H52.0 Розповсюджений міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта, S-подбіний сколіоз (І ст.) грудного відділу хребта з больовим синдромом при помірному порушенні функцій. Застаріле пошкодження медіального меніску обох колінних суглобів з боьвоим синдром при незначному порушенні функцій. СКХ. Конкременти обох нирок 2-8 мм без порушення функції. Хронічний простатит в стадії ремісії. Дисциркуляторна енцефалопатія І стадії з астено-вегетативним, цефалгічним синдромами. Хронічна вертеброгенна дорсалгія, нестійка ремісія, без порушення функції. Далекозорість ступеню 0,75 Д при гостроті зору з корекцією 1.0 обох очей. Захворювання, ТАК, пов`язан(-а/е/і) з проходженням військової служби
L73.9 Хвороба волосяних фолікулів, неуточнена. Захворювання, НІ, не пов`язан(-а/е/ї) з проходженням військової служби
Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо. На підставі статті 17а, 3ба графи ІІ Розкладу хвороб Непридатний до військової служби
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №11624, виданої Національним військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь», ОСОБА_1 з 03.09.2025 по 03.12.2025 перебував на стаціонарному лікуванні. Основний діагноз F43.1 – посттравматичний стресовий розлад. Також зазначено, що супутній захворювання: I10 - Есенціальна (первинна) гіпертензія Опис діагнозу: Гіпертонічна хвороба І стадія, 2 ст., ризик 1. ХС: Дифузний кардіосклероз. СН І ст. Т70.0 - Баротравма вуха Опис діагнозу: Стан після ВТ(08.05.2025) акубаротравма у вигляді двобічно нейросенсорної приглуховатості IV ст. Y36.8 - Ушкодження, отримані внаслідок бойових операцій після припинення військових дій Опис діагнозу: Наслідки закритого перелому (26.02.2024) лівої ключиці, що був лікований зануреним МОС (28. 02.2024), з наявність металоксрукції при незначному порушені функцій. M42.10 - Остеохондроз хребта у дорослих, множинні відділи хребта Опис діагнозу: Розповсюджений міжребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта, S-подбіний сколіоз (І ст.) грудного відділу хребта з больовим синдромом при помірному порушенні функцій. Застаріле пошкодження медіального меніску обох колінних суглобів з больовим синдром при незначному порушенні функцій. N20.0 - Камені нирки/ Опис діагнозу: СКХ. Конкременти обох нирок 2-8 мм без порушення функції N41.1 - Хронічний простатит Опис діагнозу: Хронічний простатит в стадії ремісії. 167.9 - Цереброваскулярна хвороба, неуточнена Опис діагнозу: Дисциркуляторна енцефалопатія І стадії з астено-вегетативним, цефалгічним синдромами. Хронічна вертеброгенна дорсалгія, нестійка ремісія, без порушення функції. H52.0 – Гіперметропія Опис діагнозу: Далекозорість ступеню 0,75 при гостроті зору з корекцією 1.0 обох очей. L73.9 - Хвороба волосяних фолікулів, неуточнена Опис діагнозу: Хвороба волосяних фолікулів, неуточнена. Також в даній виписці зазначено про те, що ОСОБА_1 рішенням ВЛК від 01.12.2025 №2025-1201-1052-2125-7 на підставі статті 17а, 36а графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби.
Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №374 від 25.12.2025, старшину ОСОБА_1 , радіотелефоніста 1 відділення 3 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2025 №356-РС (по особовому складу), звільненого з військової служби у відставку за підпунктом «б» пунктом другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2233-ХШШ (за станом здоров`я), вважати таким, що справи та посаду здав. З 25.12.2025 виключити зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення та направити на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
20.12.2025 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про здійснення додаткової винагороди. У заяві просив здійснити виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за періоди стаціонарного лікування хвороби, пов`язаної із захистом Батьківщини: з 03.09.2025 по 03.12.2025.
У відповідь на такий рапорт командир військової частини НОМЕР_1 надав відповідь листом від 30.12.2025 №21389, яким повідомив позивача, що правові норми, які містяться в постанові КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 та в наказі МОУ «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 №260 передбачають виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень, у зв`язку саме з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Разом з тим, чинним законодавством не передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні через захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини. У зв`язку з цим, у здійсненні виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн за періоди перебування на стаціонарному лікуванні відмовлено.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок захворювань, а не у зв`язку з безпосереднім лікуванням поранення (контузії, травми, каліцтва), тоді як право на додаткову винагороду до 100 000 грн, закон пов`язує виключно з лікуванням саме поранення.
Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Частинами другої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024…станом на час розгляду справи в суді воєнний стан триває.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
До Постанови № 168, 01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії - включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн.
З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. включаються особи, які:
- перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого);
- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн., також включати військовослужбовців, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 № 402 (далі - Положення №402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).
У довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Умовами її виплати є пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 11.04.2024 (справа № 340/5387/22).
Таким чином, з аналізу вищевикладеного слідує, що постановою №168 та Окремим дорученням встановлені наступні умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн. винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
за періоди безперервного перебування на стаціонарному лікуванні:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
До таких періодів зараховується час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за періоди перебування у відпустці для лікування - після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням; перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення, йому виплачується додаткова винагорода у розмірі, передбаченому постановою КМУ №168.
Як вбачається з матеріалів справи, з 03 вересня 2025 року по 03 грудня 2025 року позивач проходив стаціонарне лікування у клініці психіатрії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», з основним діагнозом: «стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу з проявами емоційно-вольової нестійкості, інсомнічним компонентом та вираженим логоневрозом», що підтверджується наявним в матеріалах справи випискою із медичної картки стаціонарного хворого Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №11624.
Разом з цим, свідоцтвом про хворобу № 2025-1128-1344-3820-7 від 20 листопада 2025 року, виданим госпітальною військово-лікарською комісією психоневрологічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» підтверджено, що травми та хвороби позивача з приводу яких він перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язані із захистом Батьківщини.
Так, у пункті 12 свідоцтва - розділ діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва вказано:
- стійкий, різко виражений посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу з проявами емоційно-вольової нестійкості, інсомнічним компонентом та вираженим логоневрозом. Гіпертонічна хвороба І стадія, 2 ст., розик 1 ІХС: Дифузний кардіосклероз. СН І ст.Захворювання, ТАК, пов`язан(-а/е/i) із захистом Батьківщини.
T70.0 Стан після ВТ(08.05.2025) акубаротравма у вигляді двобічної нейросенсорної приглуховатості IV ст. Травма, ТАК, пов`язан (-а/е/i) із захистом Батьківщини За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких.
Y36.8 Наслідки закритого перелому (26.02.2024) лівої ключиці, що був лікований зануреним МОС (28.02.2024), з наянвість металоксрукції при незначному порушені функцій. Травма, ТАК, пов`язан(-а/е/і) із захистом Батьківщини За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №є370): Травма відноситься до тяжких
M42.10; №20.0; №41.1; I67.9; H52.0 Розповсюджений міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта, S-подбіний сколіоз (І ст.) грудного відділу хребта з больовим синдромом при помірному порушенні функцій. Застаріле пошкодження медіального меніску обох колінних суглобів з боьвоим синдром при незначному порушенні функцій. СКХ. Конкременти обох нирок 2-8 мм без порушення функції. Хронічний простатит в стадії ремісії. Дисциркуляторна енцефалопатія І стадії з астено-вегетативним, цефалгічним синдромами. Хронічна вертеброгенна дорсалгія, нестійка ремісія, без порушення функції. Далекозорість ступеню 0,75 Д при гостроті зору з корекцією 1.0 обох очей. Захворювання, ТАК, пов`язан(-а/е/і) з проходженням військової служби
L73.9 Хвороба волосяних фолікулів, неуточнена. Захворювання, НІ, не пов`язан(-а/е/ї) з проходженням військової служби
Обмежений деформуючий спондильоз, міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз грудного та поперекового відділів хребта, ускладнений протрузіями міжхребцевих дисків з больовим синдромом, при незначному порушенні функцій. Захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини. - наслідки мінно-вибухової травми (31.03.2023): акубаротравми, забою грудного відділу хребта, забійної рани ІІІ пальця правої кисті з закритим переломом нігтьової фаланги, лікованих консервативно, у вигляді незміцнілої кісткової мозолі, без порушення функції та суб`єктивного вушного шуму. Травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 2025-1128-1344-3820-7 від 20 листопада 2025 року та з урахуванням виданої відповідачем довідки №856/189 від 14 травня 2025 року, травма позивача, з приводу якої він перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, є такою, що отримана ним під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини. 
Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, що підтверджено вищенаведеним.
Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 у розмірі до 100 000 грн. у період з 03 вересня 2025 року по 03 грудня 2025 року.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією апелянта про те, що відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, збільшену до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 03 вересня 2025 року по 03 грудня 2025 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з цим, апелянт надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2026 року у справі № 460/822/26 – задовольнити.
Скасувати повністю рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2026 року у справі № 460/822/26.
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо неповного нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 військовослужбовцю Збройних Сил України.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, у розмірі до 100000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць та з врахуванням здійснених виплат, за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 03 вересня 2025 року по 03 грудня 2025 року включно.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач	 	Ю. О. Калмикова 	
Судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 17.07.26