Справа № 392/943/26 
Провадження № 2/392/1342/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
06 липня 2026 року          м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., за участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Обґрунтування позову.
Представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 85 859,18 грн та судові витрати. 
Позовна заява обґрунтована тим, що 18 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (яке згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 18.08.2022 року перейменовано на АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 501235866 (у формі Оферти на укладання угоди про надання кредиту та кредитної карти). 
За умовами Договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти («Кредит готівкою») у розмірі 50 000,00 грн на строк 24 місяці (до 18.02.2022 року), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним за фіксованою ставкою у розмірі 18,99 % річних. 
У зв`язку з відступленням права вимоги, а саме: 17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» укладено Договір факторингу № 2; 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 18-05/21; 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, новим кредитором відповідача став позивач — ТОВ «Коллект Центр».
Станом на дату подання позову заборгованість відповідачем не погашено. Згідно з наданим розрахунком заборгованості, загальний розмір боргу становить 85 859,18 грн, з яких: 50 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту (основним боргом); 35 834,53 грн — заборгованість за нарахованими процентами за період користування кредитом у межах строку дії договору; 24,65 грн — 3% річних.
Враховуючи зазначене, представник позивача просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 85 859,18 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Відповідач відзив на позов не подав.
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). 
При зверненні до суду із позовною заявою, представник товариства просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Рух справи.
До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 29 квітня 2026 року надійшла вказана позовна заява.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2026 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 травня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився.
Відповідач  ОСОБА_1  у судові засідання призначені на 01 червня 2026 року та 06 липня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, що підтверджується повернутими на адресу суду конвертами. Крім того, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України).
Встановлені судом фактичні обставини справи, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
18 лютого 2020 року між АТ «Альфа-Банк» (назву якого згідно з Протоколом № 2/2022 Позачергових загальних зборів акціонерів від 18 серпня 2022 року змінено на АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 501235866 у формі підписання Оферти на укладення угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. 
Згідно з умовами Оферти, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти («Кредит готівкою») у розмірі 50 000,00 грн (п. 1). Строк кредитування — 24 місяці (п. 1), тобто до 18 лютого 2022 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 18,99% річних (п. 1). Відповідно до розділу «Умови кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії», Офертою також передбачено можливість відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом до 200 000,00 грн та відсотковою ставкою 26,00% річних зі строком дії картки 3 роки з моменту випуску. Згідно з пункт 2 Оферти, для повернення заборгованості за Угодою використовується рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку.
На виконання умов зазначеного договору АТ «Альфа-Банк» перерахувало 18 лютого 2020 року на вказаний у кредитному договорі рахунок позичальника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 суму кредиту в розмірі 50 000,00 грн. Факт видачі коштів підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 18 лютого 2020 по 17 травня 2021 року, наданою АТ «Сенс Банк» (Додаток № 1 до листа вих. № 8072-БТ-32.3/2026 від 19 травня 2026 року).
Згідно із відомостями про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 501235866, боржник ОСОБА_1 заборгованість за процентами формував за такими періодами та на підставі наступних умов договору: у період з 18 лютого 2020 року по 17 травня 2021 року нарахування здійснював первісний кредитор АТ «Альфа-Банк». Проценти нараховувалися за фіксованою ставкою 18,99% річних за кожен день користування кредитом. За даними особового рахунку, станом на дату відступлення права вимоги (17 травня 2021 року) сума нарахованих та непогашених процентів становила 28 654,75 грн, сума заборгованості за тілом кредиту — 50 000,00 грн.
17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 2. Згідно з витягом із Реєстру боржників (Додаток № 1-1 до вказаного договору), право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 501235866 перейшло до ТОВ «ФК «Флексіс» у загальному розмірі заборгованості 78654,75 грн, з яких: 50000,00 грн — тіло кредиту, 28654,75 грн — заборгованість за відсотками.
18 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 18-05/21, за яким право вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 78654,75 грн перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Факт передачі права вимоги за вказаними договорами підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 18 травня 2021 року.
У період з 18 травня 2021 року по 17 лютого 2022 року (до закінчення 24-місячного строку дії кредиту) нарахування відсотків проводив новий кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» за договірною ставкою 18,99% річних на залишок тіла кредиту (50000,00 грн) за 276 днів користування кредитом, що за розрахунком позивача склало 7179,78 грн. 
Також, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачем, за період після закінчення строку кредитування з 18 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року (включно, всього за 6 днів) ТОВ «Вердикт Капітал» було нараховано 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України на суму основного боргу 50 000,00 грн, що склало 24,65 грн. Нарахування відсотків за договірною ставкою після закінчення строку дії договору та нарахування 3% річних після 23 лютого 2022 року кредитором не здійснювалося у зв`язку з обмеженнями щодо відповідальності боржника в період дії воєнного стану.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні йому, а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги до боржників, зокрема до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 501235866 від 18 лютого 2020 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у загальному розмірі 85 859,18 грн, з яких:50 000,00 грн — заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 35 834,53 грн — заборгованість за нарахованими процентами (з яких 28 654,75 грн нараховано АТ «Альфа-Банк» та 7179,78 грн нараховано ТОВ «Вердикт Капітал»); 24,65 грн — заборгованість за 3% річних від простроченої суми (статті 625 ЦК України); 0,00 грн — заборгованість за пенею, штрафами та комісіями.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за цим договором у заявленому у позовній заяві розмірі.
Мотиви суду та застосовані норми права.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У частині 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Нараховані проценти є складовою загальної вартості кредиту та враховується при обчисленні загальної вартості кредиту для позичальника. Зазначене повністю узгоджується з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності на час укладення між сторонами кредитного договору.
Судом встановлено, що 18 лютого 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 501235866, відповідно до умов якого останньому надано кредит у сумі 50 000,00 грн строком до 18 лютого 2022 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,99 % річних.
Факт надання кредитних коштів підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача, а тому суд приходить до висновку, що первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором.
Матеріалами справи також підтверджується безперервний перехід права вимоги від АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «ФК «Флексіс», від останнього до ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому — до ТОВ «Коллект Центр», що відповідає положенням статей 512, 514 ЦК України.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні.
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зазначив, що виписка з особового (карткового) рахунку є належним доказом здійснених банківських операцій, однак вона підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами, зокрема кредитним договором, розрахунком заборгованості та документами, що підтверджують рух коштів. Верховний Суд також наголосив, що без дослідження таких доказів у сукупності ухвалення законного й обґрунтованого рішення є неможливим.
Аналогічний підхід викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, у якій зазначено, що сам по собі розрахунок заборгованості не є безумовним доказом її існування, а наявність та розмір заборгованості мають підтверджуватися належними і допустимими доказами, зокрема первинними банківськими документами та виписками з рахунків.
На підтвердження заявлених вимог позивачем надано кредитний договір, виписку по особовому рахунку відповідача, відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, договори факторингу, договір відступлення права вимоги, витяги з реєстрів боржників та розрахунок заборгованості.
Оцінивши зазначені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми для підтвердження як факту виникнення зобов`язання, так і його розміру.
Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування процентів, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, а права кредитора підлягають захисту шляхом застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України.
Із матеріалів справи вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися виключно у межах строку дії кредитного договору, а саме до 17 лютого 2022 року.
Судом перевірено арифметичну правильність розрахунку процентів, нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 18 травня 2021 року по 17 лютого 2022 року, який становить: 50 000,00 грн х 18,99 % х 276 днів / 365 = 7 179,78 грн, що відповідає розрахунку позивача.
Щодо процентів у сумі 28 654,75 грн, нарахованих первісним кредитором станом на дату відступлення права вимоги, суд враховує, що зазначена сума підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення, випискою по особовому рахунку відповідача та витягами з реєстрів боржників, які містять узгоджені між собою відомості про структуру заборгованості. Доказів, які б свідчили про неправильність здійснених нарахувань, здійснення відповідачем платежів, не врахованих кредитором, або про недостовірність поданих документів, матеріали справи не містять, а відповідач таких доказів суду не надав.
За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за процентами у сумі 35 834,53 грн є доведеним належними та допустимими доказами.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити три проценти річних від простроченої суми.
Оскільки строк виконання основного зобов`язання закінчився 18 лютого 2022 року, позивач правомірно здійснив нарахування трьох процентів річних лише за період з 18 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року. Судом перевірено арифметичну правильність такого розрахунку: 50 000,00 грн х 3 % ? 6 днів / 365 = 24,65 грн, що відповідає вимогам статті 625 ЦК України.
При цьому після 24 лютого 2022 року позивач не здійснював нарахування договірних процентів, трьох процентів річних, штрафів чи пені, що узгоджується з вимогами пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт надання відповідачу кредитних коштів, правомірність набуття права вимоги, факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань та правильність визначення розміру заборгованості, яка складається із 50 000,00 грн основного боргу, 35 834,53 грн процентів за користування кредитом та 24,65 грн 3 % річних, а тому позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн у відповідності до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 610-612, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 141, 223, 259, 263-265, 280 - 282, 284 ЦПК України,
ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», заборгованість за кредитним договором № 501235866 від 18 лютого 2020 року у розмірі 85 859 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 18 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2662 гривні 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ 44276926, адреса місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         Д.М. Кратко