Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1665/26
Провадження № 3/382/618/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2026 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Бурзель Ю. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №710654 від 04.07.26 року 04.07.2026 року о 17 год 23 хв дорога 0101008 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобрм відповідної категорії В, правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕНА 7468457 від 30.06.2026, чим порушив п. 2.1.а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка направлялася на адресу місця проживання. ОСОБА_1 про поважність причин неявки в судове засідання не повідомив, заяв та клопотань про його відкладення від нього не надійшло.
Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так і самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав. 
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо. У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд звертає увагу, що диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Частиною 2 цієї статті визначено, щo керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягне за собою адміністративну відповідальність.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 710654 від 04.07.2026 року, ОСОБА_1 інкримінується повторне протягом року керування автомобілем, не маючи права керування таким транспортним засобом.
Отже, в цьому випадку, виходячи із формулювання протоколу, визначальним для притягнення до адміністративної відповідальності особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є ознака повторності правопорушення, склад, якого, зокрема передбачено в ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до якого відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
Суд враховує, що під керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі; експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Отже, керування транспортним засобом це виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд, за відсутності інших доказів, приймає до уваги, що в матеріалах справи жодних належних доказів на підтвердження самого факту керування особою у зазначений у протоколі день та час, а саме 04.07.2026 року о 17 год. 23 хв. в с. Лемешівка, догога 0101008, автомобілем "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_2 . Матеріали справи взагалі не містять докази факту керування, що, за відсутності будь-яких доказів виконання ним функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, відсутності відеодоказів зворотнього, показів свідків, інших об`єктивних доказів не дає підстав для висновку про доведення в цьому випадку факту керування. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема, за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, портативних засобів зв`язку, показів свідків тощо матеріали справи не містять. 
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, до суду надано виключно лише матеріали складені в одностороньому порядку безпосередньо органом поліції: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 710654 від 04.07.2026 року, поясненнями ОСОБА_1 (в яких зазначено, що він їздив на автомобілі, не маючи посвідчення відповідної категорії, 03.07.2026 року, при цьому протокол від 04.07.2026 року складено за керування ТЗ без посвідчення водія ОСОБА_1 04.07.2026 року, тобто матеріали справи не містять пояснення ОСОБА_1 щодо факту керування 04.07.2026 року), постановою серії ЕНА № 7491257 від. 07.07.2026, довідкою про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 пред`явив паспорт, довідкою про неотримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, довідкою про належність транспортного засобу ОСОБА_2 , карткою обліку адміністративного правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 7468457 від 30.06.2026 року (доказів скасування даної постанови матеріали справи не містять), відеозаписами з місця події.
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься письмове пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності складений та підписаний 04.07.2026 року, в якому ОСОБА_1 вказав "з даного приводу пояснити можу наступне, що 03.07.2026 р. я їздив на автомобілі ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2 ", при цьому, на долученому поліцейськими відеозапису факт керування ОСОБА_1 04.07.2026 року також не підтверджено, зафіксовано лише стоячий на узбіччі автомобіль. Під час складання протоколу на відеозаписі ОСОБА_1 належним чином в камеру не потрапив.
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування, матеріали справи не містять.
Таким чином, неможливо дійти беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке їй ставиться в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
З наведеного вбачається, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.
Будь-яких інших належних та допустимих доказів об`єктивного характеру на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, що інкримінується, за не доведенням факту керування, матеріали справи не містять. Таким чином, матеріали справи фактично містять лише документи (протокол, довідки тощо), які складені працівниками поліції в одностороньому порядку.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б засвідчили обставини щодо події і складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 126, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя         Ю.В. Бурзель