154/1908/26 
3/154/733/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2026 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Лященко О.В., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Омелянюка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Івана Гусарука про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інваліда війни 3–ї групи, не працюючого, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2026 року близько 17 год 26 хв в м.Володимир по вул. Староостровецькій водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з парканом, внаслідок чого автомобіль та паркан отримали пошкодження, з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1 ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП, після чого залишив місце події, до якої був причетний, чим порушив п.2.10 «а» ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 122-4 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому доведена в суді повністю, з огляду на наступне.
Як пояснив ОСОБА_1 в суді, він 05 травня 2026 року близько 17 год в м.Володимир проводжав свого побратима і передав йому право керування власним автомобілем марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , прізвище побратима назвати не може. Проїзжаючи по вул. Староостровецькій, автомобіль було підрізано іншим авто, а тому водій різко змінив напрямок руху щоб уникнути зіткнення і зачепив паркан та дерева породи туї. Після чого зупинився біля магазину «Ірена» по вул. Луцькій, де вживав спиртне, і чекав коли прийде дружина та завезе його додому. Близько 18 год прийшла дружина з дитиною, вони довго розмовляли, вона забрала ключі від авто та повернулась біля 20 год 30 хв, коли вже були працівники поліції та складали відносно нього протоколи. Винним себе не визнає повністю.
Не дивлячись на невизнавальну позицію ОСОБА_1 , його вина у вчиненні вказаного доведена наступними доказами.
Як ствердила допитана в якості свідка ОСОБА_2 , 05 травня 2026 року біля 17 год вона була вдома, і її чоловік був тверезий і спрпиртного не вживав, повідомив її що має провести побратима на Схід, взяв ключі від автомобіля та поїхав. Вона особисто побратима не бачила. Біля 18 год поблизу магазину «Ірена» по вул. Луцькій вона йшла з дитиною і побачила їхнє припарковане авто і чоловіка, який вийшов з приміщення з кавою в руках. Оскільки він був в стані алкогольного сп`яніння, між ними виникла суперечка і вона забрала в чоловіка ключі від автомобіля. Бачила, що авто має незначні пошкодження. Завівши дитину додому, повернулась щоб забрати автомобіль близько 20 год 30 хв, однак уже на чоловіка складали протоколи працівники поліції. 
Дослідженим відеозаписом стверджується, що протоколи відносно ОСОБА_1 за вчинене складали поблизу приміщення магазину «Ірена» на вул. Луцькій м.Володимир, при цьому була присутня його дружина. Автомобіль мав незначні пошкодження. Сам ОСОБА_1 при цьому пояснював, що ДТП скоїла його дружина та перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння- порушення мови, почервоніння шкіряного покриву обличчя та зі слів присутніх при цьому – різкий запах алкоголю з ротової порожнини.
Схемою ДТП стверджується факт зіткнення автомобіля марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 з парканом та туями по вул. Староостровецькій в м.Володимир, що мало місце 05 травня 2026 року.
Письмовими поясненнями ОСОБА_3 стверджується також факт даної ДТП.
З письмових пояснень ОСОБА_1 також вбачається що він визнавав факт зіткнення автомобіля марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 з парканом та туями по вул. Староостровецькій в м.Володимир, що мало місце 05 травня 2026 року.
За таких обставин справи суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.12.1 та п.2.10 «а» ПДР доведена повністю, а тому він вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4 КУпАП і його слід притягнути до відповідальності. 
Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність – в ході розгляду справи не встановлено.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Окрім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №658076, складеного 05 травня 2026 року о 20:28:57 інспектором Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Михальчуком В.І. вбачається, що 05 травня 2026 року близько 17 год 26 хв в м.Володимир по вул. Староостровецькій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкіряного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в суді, оскільки між подією ДТП та виявленням ОСОБА_4 та складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення пройшло понад три години. Жодних даних, які б вказували що під час ДТП останній керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння - не здобуто.
Натомість зібраними доказами достеменно стверджується, що спиртне ОСОБА_1 вживав після залишення місця ДТП, до якого причетний і за що притягується судом до відповідальності. 
Такі дії не містять законних підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад даного правопорушення.
Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21- 519а14.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як. наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, належним і допустимим доказом в розумінні ч. 1 ст.251 КУпАП.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ст.247, ст. 284, ч.1 ст.130, ст.ст.124, 122-4, 36, 40-1 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 ( три тисячі чотириста ) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п?ять) гривень 60 копійок судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ:37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя: Олександр ЛЯЩЕНКО