Справа № 420/9779/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому позивач просить:
визнати протиправною відмову Київської районної адміністрації Одеської міської ради (код ЄДРПОУ: 26303241) у складанні Акту встановлення факту здійснення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) догляду за особою з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену листом № С-370/2 від 30.03.2026 року;
зобов`язати Київську районну адміністрацію Одеської міської ради (код ЄДРПОУ: 26303241) повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 24.03.2026 року про складання Акту встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, з урахуванням висновків суду викладених у судовому рішенні.
В обґрунтування позовних вимог позивач з посиланням на фактичні обставини справи зазначає, що 24.03.2026 року позивач звернувся до відповідача з заявою про складання Акту встановлення факту здійснення ним догляду за особою з інвалідністю ІІ групи. В зазначеній заяві позивач пояснював, що внаслідок похилого віку та незадовільного стану здоров`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом ІІ групи і яка фактично не рухається, він вже декілька років здійснює за нею постійний догляд на непрофесійній основі, забезпечуючи її необхідним харчуванням та медичним доглядом. Позивач та ОСОБА_2 не є прямими родичами, але вона є його хрещеною матір`ю, тому повне піклування про неї він взяв на себе. ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом з позивачем у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідач листом № С-370/2 від 30.03.2026 року повідомив позивача про те, що Протоколом засідання Комісії № 99 від 27.03.2026 року було ухвалено рішення відмовити позивачу у складанні Акту на підставі ч.6 ст. 13. II розділу Закону України «Про соціальні послуги» через відсутність родинних зв`язків між позивачем та особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 . Також в даному листі рекомендувалось позивачу звернутися за укладанням договору про надання соціальних послуг ОСОБА_2 на професійній основі до Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. 
Позивач вважає, що відмова відповідача у складанні акту про встановлення факту здійснення позивачем догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, оформленої листом № С-370/2 від 30.03.2026 року є необґрунтованою та протиправною і прийнятою не в порядку та не у спосіб, що визначені чинним законодавством України.
Позивач зазначає, що відповідач відмовляючи у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, не послався на із жодних підстав для відмови у складанні акту, що зазначені у пункті 13 Положення, обмежившись лише фразою відсутності родинних зв`язків між позивачем та інвалідом ІІ групи ОСОБА_2 . Тобто, при відсутності підстав у відмові у складані акту, що визначені у пункті 13 Положення, комісія зобов`язана була прибути за адресою задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи з інвалідністю І чи ІІ групи або особи, яка потребує постійного догляду та скласти Акт про встановлення або невстановлення факту здійснення особою постійного догляду, що відповідачем зроблено не було. Відповідачем не прийнято рішення, яким було відмовлено позивачу у складанні Акту встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю ІІ групи. А відтак, заява позивача про складання Акту встановлення факту здійснення ним догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, відповідно до норм чинного законодавства належним чином розглянута не була. Отже, відповідач необґрунтовано відмовив позивачу у складанні акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, тому дії відповідача належить визнати протиправними.
Ухвалою суду від 13.04.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
До суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача вказує, що Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, та такими що не підлягають задоволенню.
Представник відповідача зазначає, що положення Правил перетинання державного кордону громадянами України у разі введення на території України не містить умов, за яких складається акт встановлення факту здійснення догляду, а передбачає лише його складення за зверненням особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд. Тобто за своїм змістом така норма є бланкетною, адже для її застосування необхідно врахувати положення інших нормативно-правових актів, яким є, серед іншого, Закон України «Про соціальні послуги». Вжитий в абзаці п`ятому пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України термін постійний догляд за особою з інвалідністю не може мати іншу правову інтерпретацію, ніж передбачено Законом України «Про соціальні послуги». 
Представник відповідача у відзиві вказує, що фізична особа може надавати соціальні послуги з постійного догляду на непрофесійній основі отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є, зокрема, невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися. 
Також, відповідач зазначає, що 09.03.2026 року, Позивач вперше звернувся до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про встановлення факту здійснення ним догляду за ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи, шляхом складання відповідного Акту. До заяви Позивач додадав документи, які підтверджують його особу, особу ОСОБА_2 , пенсійне посвідчення, витяги з Державного реєстру речових прав, довідки до акта огляду медико-соціальноою експертною комісією, виписки з медичної картки щодо ОСОБА_2 10.03.2026 року на засіданні Київської районної комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду було розглянуто заяву ОСОБА_1 та додані документи. Розглянувши надані документи, протоколом засідання Комісії від 10.03.2026 року № 96 було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 відповідно до п.13 Положення - не подані документи, передбачені п.11 Положення, а саме не надані:- копії документів, що підтверджують родинні стосунки;- копія Висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді, затвердженого Міністерством охорони здоров`я, (надання даного медичного документу є необхідним оскільки відповідно наданої ОСОБА_1 копії Довідки до акта огляду МСЕК Серія 12 ААВ №508803, виданої Спеціалізованою фтизіспульмонологічною медико соціальною експертною комісією м.Одеси 07.07.2021 року, у розділі «Висновок про умови та характер праці» не зазначено про потребу ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді та їй рекомендована робота не пов`язана з важким фізичним та психоемоційним навантаженням, переохолодженням).
24.03.2026 року, Позивач вдруге звернувся до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про встановлення факту здійснення ним догляду за ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи, шляхом складання відповідного Акту. 27.03.2026 року на засіданні Київської районної комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 . В своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що надає соціальні послуги з догляду особі з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_2 на непрофесійній основі.
27.03.2026 року члени Комісії здійснювали виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , для визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 , яка потребує встановлення факту здійснення догляду за нею, ОСОБА_1 . Під час опитування ОСОБА_2 повідомила членам Комісії, що ОСОБА_1 є її похресником, але родинних зв`язків між ними немає. Під час бесіди, ОСОБА_1 було роз`яснено норми діючого законодавства України у сфері надання соціальних послуг. Для надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг, потрібно бути родичем особі з інвалідністю, яка потребує постійного стороннього догляду. Також його було проінформовано про можливість надання соціальних послуг з догляду ОСОБА_2 на професійній основі шляхом укладення тристороннього договору між ним, ОСОБА_3 та Управлінням соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Враховуючи викладене та розглянувши надані документи, протоколом засідання Комісії від 27.03.2026 року № 99 було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 на підставі ч.6 ст. 13. ІІ розділу Закону України «Про соціальні послуги» через відсутність родинних зв`язків з особою з інвалідністю ІІ групи, ОСОБА_2 , якій Позивачем надаються соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Листом від 30.03.2026 № С-370/2 Київська районна адміністрація Одеської міської ради повідомила Позивача про відмову у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 .
Як зазначає відповідач, Позивач у розрізі вимог Закону України «Про соціальні послуги» не вважається таким, що має право здійснювати догляд за ОСОБА_2 на непрофесійній основі. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він та ОСОБА_2 є членами сім`ї в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Отже, Київською районною комісією зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду діяла на підставі, в межах повноважень і у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства України.
Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що згідно абзацу четвертому пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право зокрема: особи, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акта встановлення факту здійснення догляду. В зазначеному пункті Правил перетинання державного кордону громадянами України не має жодного посилання на те, що особа яка здійснює постійний догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи, повинна мати з нею родинні зв`язки. Також така вимога відсутня і в самому Положенні про районні комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.11.2022 р. № 289.
На думку представника позивача відповідно до положень ЗУ «Про адміністративну процедуру» складання Акту про встановлення факту здійснення догляду є «процедурними діями» у розумінні пункту 9 частини першої статті даного Закону, результатом яких є прийняття «адміністративного акту» у вигляді Акту встановлення або не встановлення факту здійснення особою постійного догляду за інвалідом ІІ групи, що відповідачем зроблено не було. А отже відмова відповідача у складанні Акту про встановлення факту здійснення позивачем догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, оформленої листом № С-370/2 від 30.03.2026 року є необґрунтованою та протиправною і прийнятою не в порядку та не у спосіб, що визначені чинним законодавством України.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-25 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.
09.03.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Київської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою, в якій просив встановити факт здійснення ним догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи, шляхом надання відповідного акту за адресою: АДРЕСА_1 .
10.03.2026 року Київською районною комісією зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду прийнято протокольне рішення № 96, яким відмовлено ОСОБА_1 у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 відповідно до п.13 Положення про районні комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, не подані документи, передбачені п.11 Положення, а саме заявником не надані:- копії документів, що підтверджують родинні стосунки;- копія Висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді, затвердженого Міністерством охорони здоров`я.
Листом від 11.03.2026 № С-370 Київською районною адміністрацією повідомлено ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 09.03.2026 року.
24.03.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Київської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою, в якій просив встановити факт здійснення ним догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи, шляхом надання відповідного акту за адресою: АДРЕСА_1 .
27.03.2026 року Київською районною комісією зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду прийнято протокольне рішення № 99, яким відмовлено ОСОБА_1 у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 на підставі ч. 6 п. 13 ІІ розділу Закону України «Про соціальні послуги» через відсутність родинних зв`язків між заявником та особою з інвалідністю ІІ групи, ОСОБА_2 , якій ОСОБА_1 надає соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, та рекомендовано йому звернутися за укладанням договору про надання соціальних послуг ОСОБА_2 на професійній основі до Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.
Листом від 30.03.2026 № С-370/2 Київською районною адміністрацією повідомлено ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 24.03.2026 року, який направлений на його адресу 30.03.2026 року.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.
За змістом пункту 3 зазначеного Указу Президента України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (надалі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 8 Закону №389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до пункту 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.
Відповідно до статті 3 Закону України від 21.01.1994 №3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (надалі - Закон №3857-XII) перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.
Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.
На виконання статті 3 Закону №3857-XII Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України, які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону.
Відповідно до абзаців четвертого та дев`ятого пункту 2-1 Правил №57 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право:
- особи, які мають одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи і супроводжують одного із таких батьків для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність, а також документів, що підтверджують спільне проживання (їх задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) збігається із задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) їх батьків чи батьків дружини (чоловіка), або здійснення догляду за своїми батьками чи батьками дружини (чоловіка), що підтверджується актом встановлення факту здійснення догляду за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), або документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд. Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа з інвалідністю I чи II групи є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням;
- особи, які потребують постійного догляду, - у супроводі одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення (у значенні, наведеному у підпункті 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або у супроводі особи, яка здійснює постійний догляд за зазначеними особами, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, складається на підставі звернення особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа, яка потребує постійного догляду, є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням.
Згідно з частиною першою статті 52 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закону №280/97-ВР) виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.
Відповідно до частини шостої статті 59 Закону №280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.
Згідно з Правилами №57 в умовах воєнного стану мають право перетинати державний кордон повнолітні громадяни України, які через розлади функцій організму визнані особами з інвалідністю, або потребують постійного догляду, за наявності відповідних підтверджуючих документів, що дають право на виїзд (абзаци другий, дев`ятий пункту 2-1 Правил №57). Також мають право перетинати державний кордон разом з такими особами військовозобов`язані громадяни України чоловічої статті від 18 до 60 років, які супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, і які передбачені в абзацах четвертому, п`ятому, дев`ятому пункту 2-1 Правил №57.
Саме для цілей перетину державного кордону (виїзду за межі України) осіб, які потребують постійного догляду, спільно (в супроводі) осіб, які здійснюють за ними догляд, нормами абзаців четвертого та дев`ятого пункту 2-1 Правил №57 передбачене складання акта встановлення факту здійснення догляду.
Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи, за якою здійснюється догляд або яка здійснює догляд, поданої до районної держадміністрації або виконавчого органу ради за місцем реєстрації місця проживання особи, за якою здійснюється догляд. Районна державна адміністрація або виконавчий орган ради не пізніше ніж протягом 5 робочих днів після надходження відповідної заяви складає акт встановлення факту здійснення догляду.
Отже, передбачений Правилами №57 акт встановлення факту здійснення догляду належить до підтвердних документів, що дають громадянам України право на виїзд з України в умовах воєнного стану і які надаються ними під час здійснення прикордонного контролю службовим особам Держприкордонслужби в пунктах пропуску через державний кордон. Подання такого акта передбачено саме для забезпечення можливості спільного виїзду за кордон осіб з інвалідністю І, ІІ групи, осіб, які потребують постійного догляду, - разом з особами, які здійснюють за ними догляд.
Виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.11.2022 р. було прийнято рішення № 289 «Про складання протягом дії надзвичайного або воєнного стану в Україні актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду».
Відповідно до п. 3 Положення комісії у своїй діяльності керуються Конституцією України, Сімейним і Цивільним кодексами України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про соціальні послуги», іншими нормативно-правовими актами, рішеннями Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, розпорядженнями міського голови та цим Положенням.
Згідно п. 4 Положення основним завданням Комісій є розгляд заяв про складання актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду, та складання актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду.
Відповідно до п. 10 Положення акт складається Комісією за адресою задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи з інвалідністю І чи ІІ групи або особи, яка потребує постійного догляду, не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви та документів, передбачених пунктом 11 цього Положення. Акт підписується усіма членами Комісії та скріплюється печаткою відповідної районної адміністрації Одеської міської ради. 
Згідно п. 11 Положення особи, які звертаються для складання Акта, подають такі документи:
- заяву особи з інвалідністю І чи ІІ групи, особи, яка потребує постійного догляду, або особи, яка здійснює постійний догляд;
- копії паспортів громадянина України особи з інвалідністю І чи ІІ групи або особи, яка потребує постійного догляду, та особи, яка здійснює постійний догляд;
- копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (у разі наявності у заявників відповідного статусу);
- копії документів, що підтверджують родинні стосунки (у разі їх наявності);
- довідки про зареєстроване / задеклароване місце проживання (перебування) особи з інвалідністю І чи ІІ групи або особи, яка потребує постійного догляду, та особи, яка здійснює постійний догляд, або інші документи, що підтверджують реєстрацію / декларацію місця проживання (перебування);
- копію документа, що підтверджує інвалідність (у разі наявності відповідного статусу);
- копію висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді за формою, затвердженою Міністерством охорони здоров`я України (у разі наявності такого висновку);
- інші документи, що підтверджують факт здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду (у разі наявності).
Відповідно до п. 13 Положення у випадках, якщо заявником не подані документи, передбачені пунктом 11 цього Положення, встановлення недостовірних відомостей, поданих заявником, у тому числі встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка цього потребує, іншою особою, або не встановлення факту здійснення догляду на постійній основі, Акт Комісією не складається, про що письмово повідомляється заявнику листом відповідної районної адміністрації Одеської міської ради.
З матеріалів справи слідує, що 27.03.2026 року Київською районною комісією зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду прийнято протокольне рішення № 99, яким розглянуто заяву ОСОБА_1 від 24.03.2026 року та відмовлено ОСОБА_1 у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 на підставі ч. 6 п. 13 ІІ розділу Закону України «Про соціальні послуги» через відсутність родинних зв`язків між заявником та особою з інвалідністю ІІ групи, ОСОБА_2 , якій ОСОБА_1 надає соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, та рекомендовано йому звернутися за укладанням договору про надання соціальних послуг ОСОБА_2 на професійній основі до Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.
З протоколу засідання комісії від 27.03.2026 року №99 слідує, що член комісії повідомила, що до Київської районної адміністрації надійшло повторне звернення ОСОБА_1 від 24.03.2026 № С-370/2 з питання щодо складання акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 та нагадав, що 10.03.2026 року було розглянуто звернення ОСОБА_1 від 09.03.2026 року №С-370 з питання щодо складання акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 . За результатами розгляду, протоколом засідання № 96 від 10.03.2026 року, було прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 відповідно до п.13 Положення про районні комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи І групи та особами, які потребують постійного догляду (далі - Положення) не подані документи,передбачені п.11 Положення, а саме заявником не надані: копії документів, що підтверджують родинні стосунки; копія Висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді, затвердженого Міністерством охорони здоров`я.
Вказаний член комісії повідомив, що разом із заявою від 24.03.2026 року не надані копії документів, що підтверджують родинні стосунки заявником, але додатково подані копії наступних медичних документів, виданих на ім`я ОСОБА_2 :
висновку 268 про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду (складеного за формою первинної облікової документації №080-4/0, затвердженою наказом МОЗ України 09.03.2021 №407 (в редакції наказу МОЗ України від 27.11.2025р. №1811)), виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради 11.03.2026. Відповідно до даного медичного документу визначено потребу ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді;
медичний висновку ЛКК №421, виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради 12.03.2026. Відповідно до висновку даного медичного документу ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися.
Крім вищезазначених медичних документів, ОСОБА_1 , разом із заявою від 24.03.2026 року, були надані копії наступних документів.
ОСОБА_1 , 1988 року народження, відповідно до даних паспорта громадянина України Серія НОМЕР_2 , виданого 28.07.2005 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , 1954 року народження, є громадянкою України відповідно до даних паспорта громадянина України Серія НОМЕР_3 , виданого 07.05.2008 року. Відповідно до наданої копії витягу з реєстру територіальної громади №2026/002916566, виданого Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 24.02.2026 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до звернення від 24.03.2026 року ОСОБА_1 проживає разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до наданих копій витягів з Державного реєстру речових прав від 15.10.2025 року №447734184 та від 15.10.2025 року №447736168 ОСОБА_1 є співвласником зазначеної квартири (розмір частки 5/8 від загальної площі 86,4 кв.м.). Також надана копія довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №:: C4-43758-ф/о, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 23.02.2026 року, відповідно до якої за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані 2 особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Надана копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , Серія НОМЕР_5 , виданого Пенсійним фондом України від 18.02.2010 року, на ім`я ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи загального захворювання (безстроково) відповідно до наданої копії Довідки до акта огляду МСЕК Серія 12 AAB №508803, виданої Спеціалізованою фтизіспульмонологічною медико-соціальною експертною комісією м. Одеси 07.07.2021 року. Згідно даної довідки у розділі Висновок про умови та характер праці не зазначено, про потребу ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді та рекомендовані роботи не пов`язані з важкими фізичними та психоемоційними навантаженнями, переохолодженням.
Заявником надані копії виписок із медичних карт проходження лікування або стан здоров`я ОСОБА_2 , а саме:
надана копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №111, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради 03.04.2025 року відповідно до якої ОСОБА_2 поставлений наступний діагноз: ІХС: Стенокардія напруги ІІІ фк. Постінфарктний (Q 12.04.24р.) кардіосклероз. Стенозуючий коронаросклероз (КАГ 12.04.24р.) Стентування ПКА (1 DES 12.02.2024p.) Гіпертонічна хвороба Іст. Іст. Ризик 4. Гіпертензивне серце. НАК І ст., НМК ІІ ст. ЛГ І ст. СН Па ФВ-53% ННА III. Фібриляція передсердь постійна форма тахі-браді варіант CHADS 2HAS-BLED2 Шлуночкова екстрасистолія за даними (Холтер ЕКГ від 18.02.2025р.) Церебральний атеросклероз. Стан після перенесеного ГПМК по ішемічному типу (2000p., 2003р., 2010р.) Цукровий діабет ІІ т, середньоважкий перебіг в ст. субкомпенсації. Вузловий зоб Післяопераційний гіпотериоз (2010р.), субкомпенсований. ЖКХ. Хронічний панкреохолецистит, стадії нестійкої ремісії. Ерозійно-геморрагічна гастропатія. ХОЗЛ. Застійний дуоденіт. Бронхіальна астма, тяжкий персистуючий перебіг в фазі ремісії. ЛН І-ІІст.; B
надана копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого) №612, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради 11.09.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_2 поставлений наступний діагноз: ІХС. ПІКС. Гіпертонічна хвороба 3ст., ІІІ ст., ризик 3. СН ПА. Фібриляція передсердь, тахісистолічний варіант. CHA2DS2-VASc 56, HAS DLED 36. Енцефалопатія змішаного генезу (дисциркуляторна, гіпертензивна, дисметаболічна) І ст., стадія субкомпенсації. Віддалені наслідки перенесених ГПМК (2000, 2003, 2010). Помірно виражений ветибуло-атактичний синдром. Стійкий цефалгічний синдром. Цукровий діабет I тип, стадія медикаментозної компенсації. Діабетична ретинопатія. Діабетична енцефалопатія, ІІ ст. субкомпенсація. Діабетична полінейропатія кінцівок. Діабетична нефропатія. Бронхіальна астма, стадія нестійкої реміссії. ЛН ІІ. Післяопераційний гіпотериоз. Порушення функції тазових органів (нетримання сечі);
надана копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2298, виданого відділенням інтервенційної кардіології та реперфузійної терапії КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради, відповідно до якого ОСОБА_2 була госпіталізована у даний медичний заклад 12.02.2024 року та виписана 21.02.2024р., де проходила лікування з діагнозом: ІХС Гострий (09.02.2024) Q-задній інфаркт міокарду. Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій (СКАГ 12.04.2024р.) Стан після стентування ПКА (1-DES 12.02.2024). Фібриляція передсердь, тахісистолічний варіант (давність невідома). CHA2DS2-VASc 56, HAS-BLED 3 6. Артеріальна гіпертензія ІІІ ст. ступінь АГ 2, ризик 4 (дуже високий). СН ІІ зі збереженою ФВ ЛШ 53%. Церебральний атеросклероз. Наслідки перенесених ГПМК (2000, 2003, 2010р.) Цукровий діабет 2 тип, середнього ст. важкості. 12.02.2024 року заявниці було проведено стентування;
надана копія виписного епікризу із медичної карти стадіонарного хворого №1009/265, виданого КНП «Міська лікарня №8» Одеської міської ради, відповідно до якого ОСОБА_2 була госпіталізована у даний медичний заклад 01.03.2024 року та виписана 11.03.2024р., де проходила лікування з діагнозом: Позалікарняна двостороння нижньодольова пневмонія, клінічна група ІІ. ЛН ІІ ст. Інтоксикаційний синдром. ІХС: Стенокардія напруги ІІ ФК. ПІКС (Q-задній інфаркт міокарду 09.02.2024 р.) Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій (СКАГ від 12.04.2024р.) Стан після стентування ПКА (1-DES 12.02.2024р.) Фібриляція пеердсердь, постійна форма, тахісистолічна форма. CHA2DS2-VASc 56, HAS-BLED 36. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадія, ступінь 2. ризик 4. СН ІІ-А стадія, ІІІ ФК зі збереженою систолічною функцією ЛШ (ФВ-53%). Наслідки перенесених ГПМК (2000, 2003, 2010р.) Цукровий діабет І тип, середньоважкий перебіг, декомпенсований. Вузловий зоб. Післяопереаційний гіпотиреоз (правобічний гемітиреоїдектомія від 2010р.), субкомпенсована;
надана копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого про проходження лікування №380/106 ОСОБА_2 у кардіологічному відділенні КНП Міська лікарня №5» Одеської міської ради з 11.02.2025 року по 24.02.2025 року з діагнозом: ІХС: Стенокардія напруги Ш фк. Постінфарктний (Q 12.04.24р.) кардіосклероз. Стенозуючий коронаросклероз (КАГ 12.04.24р.) Стентування ПКА (1 DES 12.02.2024p.) Гіпертонічна хвороба ІІІст. ІІст. Ризик 4. Гіпертензивне серце. НАК ІІ ст., НМК ІІ ст. ЛГ І ст. СН Па ФВ-53% NНА ІІІ. Фібриляція передсердь постійна форма тахі-браді варіант CHADS 2HAS-BLED2 Шлуночкова екстрасистолія за даними (Холтер ЕКГ від 18.02.2025р.) Церебральний атеросклероз. Стан після перенесеного ГПМК по ішемічному типу (2000р., 2003р., 2010р.) Цукровий діабет ІІ т, середньоважкий перебіг в ст. субкомпенсації. Вузловий зоб Післяопераційний гіпотериоз (2010р.), субкомпенсований. ХОЗЛ. Бронхіальна астма, тяжкий перситуючий перебіг в фазі ремісії. ЛН І-ІІст.
Іншим членом комісії зазначено, що при розгляді зазначеної заяви Комісія повинна враховувати п.3 Положення про районні комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю 1 чи П групи та особами, які потребують постійного догляду, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради, від 24 листопада 2022 року № 289 (зі змінами), а саме при прийнятті рішення керуватися Конституцією України, Сімейним і Цивільним кодексами України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про соціальні послуги», іншими нормативно-правовими актами, рішеннями Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, розпорядженнями міського голови та цим Положенням.
Член комісії звернула увагу, що відповідно до звернення заявника, він зазначає, що надає соціальні послуги з догляду особі з інвалідністю І групи ОСОБА_2 на непрофесійній основі.
Ще одним член комісії поінформувала, що відповідно до ч.6 ст. 13. ІІ розділу Закону України «Про соціальні послуги» фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
Членом комісії проінформовано членів Комісії про те, що законодавством України передбачена інша форма Акту про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), яка складається за формою згідно Додатку 8 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (зі змінами), для подальшого пред`явлення до районних Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. З метою організації розгляду заяв військовозобов`язаних, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у п.9 та п.14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та відповідно до п.61 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (зі змінами), та які не отримують компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.09.2024 року №833 створені районні комісії, зокрема Київська районна комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду (зі змінами) та затверджено її склад. Відповідно до даного рішення Виконавчого комітету Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради визначений уповноваженим виконавчим органом з прийняття заяв щодо встановлення факту здійснення особою постійного догляду в м. Одесі.
Повідомила, що ОСОБА_1 звертався з питання щодо складання акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 за формою Додатку 8, до вищезазначеного департаменту та 16.03.2026 року ОСОБА_1 було повідомлено листом Управління соціального захисту населення в Київському районі ДП та СП ОMP про відсутність підстав у складанні акту про встановлення факту здійснення постійного догляду через відсутність родинних зв`язків, оскільки відповідно статті 23 частини першої Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у пункті 9 зазначені особи, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїм батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка); у пункті 14 члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю І або ІІ групи, зайняті постійним доглядом за нею, у разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю І або ІІ групи.
Поінформувала, що для осіб, які здійснюють догляд за особами з інвалідністю І або ІІ групи, але не мають з ними родинних зв`язків, є можливість звернутися до Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за укладанням договору про надання соціальних послуг на професійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1040.
Доповідь членів Комісії, які були задіяні під час виїзду 27.03.2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , для визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 , яка потребує встановлення факту здійснення догляду за нею, ОСОБА_1 .
Медична сестра КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради Наталія Поченюк доповіла, що нею було проведене анкетування для визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, ОСОБА_2 . За результатами опитування ОСОБА_4 комісією був складений Висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, та встановлено, що вона має потребу у наданні соціальних послуг (загальна сума балів становить 26,5, V група рухової активності).
Член комісії ОСОБА_5 доповіла, що під час опитування ОСОБА_2 з`ясувалося, що вона залежить від сторонньої допомоги, з урахуванням наявних обмежень у життєдіяльності. ОСОБА_1 постійно допомагає їй: одягатися, взуватися, допомагає при здійсненні гігієнічних процедур, допомагає при переміщенні по квартирі, готує їжу та подає; прибирає у квартирі; проводить заміну білизни; контролює прийом лікарських засобів. ОСОБА_6 повідомила членам Комісії, що ОСОБА_1 є її похресником, але родинних зв`язків між ними немає.
ОСОБА_7 повідомила, що під час виїзду вона проінформувала ОСОБА_8 про діючі норми законодавства України у сфері соціальних послуг, а саме про те, що для надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг, потрібно бути родичем особі з інвалідністю, яка потребує постійного стороннього догляду. Також заявник був повідомлений про можливість надавати соціальні послуги з догляду ОСОБА_2 на професійній основі шляхом заключення тристороннього договору між ним, ОСОБА_3 та Управлінням соціального захисту населення населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.
ОСОБА_9 додала, що заявник нею був проінформований, що з питання щодо оформлення догляду на професійній основі за ОСОБА_2 він має звернутися до фронт-офісу Центру інтегрованих соціальних послуг Київського району за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 9 (2-й поверх).
За результатами голосування, «за» - 0, «проти» - 9, «утримались» - 0, Комісія вирішила відмовити ОСОБА_1 у складанні акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 на підставі ч. 6 п. 13 ІІ розділу Закону України «Про соціальні послуги» через відсутність родинних зв`язків між заявником та особою з інвалідністю ІІ групи, ОСОБА_2 , якій ОСОБА_1 надає соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, та рекомендовано йому звернутися за укладанням договору про надання соціальних послуг ОСОБА_2 на професійній основі до Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.
Суд враховує, що Правилами №57 не визначено процедуру складення акта встановлення факту здійснення догляду.
Виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.11.2022 р. було прийнято рішення № 289 «Про складання протягом дії надзвичайного або воєнного стану в Україні актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду».
Вказаним рішенням, з метою забезпечення розгляду заяв про складання актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду, вирішено 
створити, зокрема Київську районну комісію зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду.
доручено, зокрема, Київській, районній адміністрації Одеської міської ради: забезпечити постійну роботу районних комісій зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду, відповідно до Положення згідно з додатком 1 до цього рішення.
Додатком 1 затверджено Положення про районні комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду, яке визначає порядок роботи Київської районної комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду, під час встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду, та складання актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду.
Вказане рішення виконавчого комітету Одеської міської ради 24.11.2022 р. № 289 є чинним.
Відтак, Положення про районні комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду підлягає застосуванню.
Судом встановлено, що звертаючись із заявою від 24.03.2026 року ОСОБА_1 просив встановити факт здійснення ним догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи, шляхом надання відповідного акту за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, у вказаній заяві позивач, серед іншого вказав, що « … Враховуючи те, що я ОСОБА_1 фактично надаю ОСОБА_2 соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, я на законних підставах маю право на встановлення комісією факту, що я здійснюю догляд за особою з інвалідністю ІІ групи, яка потребує постійного догляду».
Згідно ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги» фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:
1) особами з інвалідністю I групи;
2) дітьми з інвалідністю;
3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;
4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;
5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.
Тобто, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі отримувачам соціальних послуг лише з числа членів своєї сім`ї.
Пунктом 13 Положення чітко визначено, що у випадках, якщо заявником не подані документи, передбачені пунктом 11 цього Положення, встановлення недостовірних відомостей, поданих заявником, у тому числі встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка цього потребує, іншою особою, або не встановлення факту здійснення догляду на постійній основі, Акт Комісією не складається, про що письмово повідомляється заявнику листом відповідної районної адміністрації Одеської міської ради.
В п. 11 Положення зазначено, що особи, які звертаються для складання Акта, подають такі документи, зокрема, копії документів, що підтверджують родинні стосунки.
При цьому, позивач ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , щодо догляду за якою він бажав отримати акт про встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду, не є членами сім`ї, що не заперечується позивачем.
Тобто, звертаючись із заявою від 24.03.2026 року заявником не подані документи, передбачені пунктом 11 Положення.
За таких підстав, з урахуванням приписів чинного законодавства, у Київської районної комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.03.2026 року були відсутні підстави для складання акту про встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду.
Суд звертає увагу, що пунктом 3 Положення про районні комісії зі встановлення фактів здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду визначено, що Комісії у своїй діяльності керуються законами України, зокрема «Про соціальні послуги». 
Саме ЗУ «Про соціальні послуги» визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, а тому посилання позивача на те, що Правила перетинання державного кордону громадянами України не містять посилання на те, що особа яка здійснює постійний догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи, повинна мати з нею родинні зв`язки, є безпідставними.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову позивачів необхідно відмовити.
Керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд
ВИРІШИВ: 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: Київська районна адміністрація Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 26303241, адреса: вул. Ак. Корольова, 9, м. Одеса, 65114).

Суддя П.П. Марин

.