Справа № 1-164/2012 р.

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2012 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Могилів-Подільському, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 25.06.2008 року вироком Могилів-Подільського міського суду за ст. ст. 185 ч.3, 396 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
- 08.04.2009 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ст.307 ч.2,69 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання згідно вироку Могилів-Подільського міського суду від 25.06.2008 року та призначено строк 4 роки 3 місяці позбавлення волі, 
-23.11.2011 року звільнений постановою Вольнянського райсуду Запоріжської області від 15.11.2011 року ст.81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 10 днів

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2012 року близько 15.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_2 , що належить його батьку - ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу вчинив крадіжку мобільного телефону НОКІА 1280 з зарядним пристроєм до нього, з сім картою оператора «Київстар`на рахунку якої були грошові кошти в сумі 30 гривень та грошових коштів в сумі 170 гривень, які належали ОСОБА_6 .. Згідно висновку експерта №114 від 04.08.2012 року залишкова вартість мобільного телефону НОКІА 1280 з зарядним пристроєм до нього становить 145 гривень. Відповідно довідки-вартості, вартість сім карти оператора «Київстар`становить 25 гривень. З викраденим мобільним телефоном, зарядним пристроєм і грошовими коштами ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, спричинивши ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 370 гривень.

Підсудній ОСОБА_4  визнав себе винним за ст. 185 ч.2 КК України і суду пояснив, що він проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 та її двома дітьми. Станом на липень 2012 року ніде не працював . В м. Могилів-Подільський в будинку №15 по вул. Дністровська проживає його батько ОСОБА_5 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 та його рідною сестрою ОСОБА_9 23 липня 2012 року близько 14.00 години підсудній прийшов до батька в гості. Батько підсуднього з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обідали і розпивали спиртні напої. ОСОБА_4 приєднався до них і також випив 200 грам горілки. Після чого підсудній зайшов в одну із кімнат будинку і побачив, що на кріслі спав ОСОБА_10 , а біля нього, ввімкнений в розетку лежав телефон чорного кольору. У підсуднього виник умисел вчинити крадіжку мобільного телефону ОСОБА_6 .. Виймав з зарядки мобільний телефон і положив в кишеню разом з зарядним пристроєм. Після чого вирішив подивитися, що знаходиться в кишенях штанів ОСОБА_6 , які лежали поруч з ліжком. В одній з кишень він знайшов гроші в сумі 170 гривень і теж їх викрав. ОСОБА_6 під час того як ОСОБА_4 вчиняв крадіжку спав і не прокидався. Батько з співмешканкою теж спали в іншій кімнаті і його не бачили. На другий день 24.07.2012 року на Могилів-Подільському ринку в одному з кіосків незнайомому чоловікові продав викрадений телефон з зарядним пристроєм за 70 гривень. Про те, що телефон крадений він йому не сказав. Гроші в сумі 170 гривень, які він викрав та 70 гривень отримані від продажу викраденого телефону, підсудній витратив на продукти харчування та на ліки доньки співмешканки, яка в той час знаходилася в лікарні.
В скоєному розкаюється. Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 визнав в повному обсязі, просив суворо не карати.

З показів потерпілого ОСОБА_6 оголошених в судовому засіданні, так як останній не з`явився в судове засідання з приводу відсутності його по місцю проживання, встановлено, що 23 липня 2012 року близько 12.00 години він прийшов у гості до ОСОБА_5 , який проживає в будинку АДРЕСА_2 разом з його сестрою ОСОБА_8 та донькою ОСОБА_9 .. Потерпілий мав при собі мобільний телефон НОКІА 1280 та зарядний пристрій до нього. В кишені його штанів були гроші в сумі 170 гривень. Потерпілий з ОСОБА_5 , його співмешканкою та донькою обідали та вживали спиртні напої на подвір`ї будинку. Через деякий час він відчув, що добре сп`янів і вирішив піти в будинок поспати. В одній з кімнат він роздягнувся та ліг на ліжко. Мобільний телефон він приєднав до зарядного пристрою і ввімкнув у розетку, так як він був розряджений. Коли прокинувся, то виявив, що мобільний телефон і зарядний пристрій зникли з того місця де він їх залишив, а в кишені штанів були відсутні гроші в сумі 170 гривень. У будинку на той час крім нього нікого не було. Він вийшов на вулицю і запитав у ОСОБА_11 , чи не бачила вона хто брав мобільний телефон та гроші. Остання повідомила, що не бачила, але коли він спав в будинок заходив ОСОБА_4 , він дивився на його телефон і запитував кому він належить, можливо він і викрав дані речі.. В мобільному телефоні була сім карта оператора Київстар на рахунку якої було 30 гривень. Заявив цивільний позов на суму 400,00 грн.

Підсудній ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Підсудній та інші учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин. ОСОБА_4 добровільно погоджується на застосування судом під час подальшого розгляду справи ст. 299 КПК України, пояснили, що їм зрозумілі наслідки застосування даної норми закону. Суд вважає за недоцільне досліджувати докази відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. 

Крім визнання вини підсуднім, показів потерпілого, винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому діянні підтверджується: протоколом усної заяви гр. ОСОБА_6 про те, що 23.07.2012 року у нього було вчинено крадіжку мобільного телефону з зарядним пристроєм, сім карткою та грошових коштів в сумі 170 гривень (а.с.5); протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 26.07.2012 року в ході якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 ( а.с. 6-7); висновком судово-товарознавчої експертизи №114 від 04.08. 2012 року, згідно якого залишкова вартість викраденого телефону та зарядного пристрою становить 145 гривень (а.с.42-47); довідкою вартості сім карти - становить 25 гривень ( а.с.18).

З врахуванням зібраних в судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_4 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи міру покарання підсудньому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи - злочин за ст.185 ч.2 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, особу винного - за місцем проживання характеризується позитивно, обтяжуючі вину обставини - злочин скоїв будучи в стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючі вину обставини –вину визнає, розкаюється, як на досудовому слідстві так і на суді давав правдиві покази, чим сприяв розкриттю злочину, а також враховуючи ті обставини, що злочин за ст. 185 ч.2 КК України скоїв в період умовно-дострокового звільнення від відбування обраного покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 08.04.2009 року, вважає, що його виправлення можливе в умовах ізоляції від суспільства. 

В судовому засіданні встановлено, що вироком Василівського районного суду Запорізької області від 08.04.2009 року ОСОБА_4 засуджений за ст.ст.307 ч.2,69, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 15.11.2011 року постановою Вольнянського райсуду Запоріжської області звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 10 днів. Інкримінований злочин за ст. 185 ч.2 КК України ОСОБА_4 вчинив протягом невідбутої частини покарання, що дає підстави суду при обранні остаточної міри покарання застосувати ст.ст.71,72 КК України. 

В судовому засіданні встановлено, що злочинними діями підсуднього заподіяна матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 - в сумі 370,00 гривень. Тому, суд цивільний позов потерпілого, зявленого на суму 400,00 грн., задовільняє частково в сумі доказаної судовим слідством –370,00 грн.. 

Визнавши винним ОСОБА_4 в інкримінірованому діянні, суд стягує з нього на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області судові витрати за проведення товарознавчого дослідження, експертизи по справі в сумі 352,80 грн..
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд –

ПРИСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік 6 місяців позбавлення волі. 
На підставі ст. 71 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_4 обрати шляхом частково приєднання до обраного покарання невідбутої частини покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 08.04.2009 року  - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний - підписка про невиїзд.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4  на користь  ОСОБА_6  –370 (триста сімдесять) гривень.
Судові витрати по справі за проведення експертизи в сумі 352 (триста п`ятдесять дві) гривні 80 коп. стягнути з  ОСОБА_4  на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області. 
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту оголошення вироку.

Суддя