Справа № 182/1963/26
Провадження № 1-кп/0182/867/2026 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2026 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 
секретар судового засідання    ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2026 за № 12026046340000033 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження – м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньою освітою, не одружений, раніше судимий:
- 23.04.2010 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 26.11.2012 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 міс. 4 дні;
- 25.11.2013 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 10 діб позбавлення волі;
- 25.02.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 роки 6 міс. позбавлення волі. 01.06.2018 звільнений по відбуттю покарання;
- 04.06.2021 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 06.07.2023 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок Нікопольського міськрайонного суду від 04.06.2021 виконувати самостійно;
- 31.01.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 18.03.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 вироки Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2023, 31.01.2024 та 18.03.2024 приведені у відповідність до чинного законодавства та остаточно призначено покарання у виді 5 років обмеження волі;
- 02.07.2025 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років обмеження волі. Звільнений 12.01.2026 по відбуттю покарання;
- 03.02.2026 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора       ОСОБА_4 
(у режимі ВКЗ з власного пристрою),
обвинуваченого      ОСОБА_3 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим 03.02.2026 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України, 12.02.2026 приблизно о 13:30 год., знаходячись на території Нікопольської міської лікарні № 1, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. 50 років НЗФ, 2-А, знайшов сліп-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку візуально визначив для себе як наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, оскільки раніше вживав вищевказаний наркотичний засіб та знає як він виглядає і в цей час у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, без мети збуту.
Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ОСОБА_3 в той же день та час, перебуваючи на території Нікопольської міської лікарні № 1, по вул. 50 років НЗФ, 2-А у м. Нікополі Дніпропетровської області, забрав вищевказаний сліп-пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору та поклав його до правої кишені своєї куртки.
Таким чином, ОСОБА_3 шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав для особистого вживання, без мети збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який в подальшому незаконно зберігав при собі до моменту вилучення дізнавачем Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
В цей же день, о 14:51 год. ОСОБА_3 на території Нікопольської міської лікарні № 1 по вул. 50 років НЗФ, 2-А у м. Нікополі Дніпропетровської області, незаконно зберігаючи при собі в правій кишені куртки наркотичний засіб у сліп-пакеті, був зупинений поліцейськими для перевірки документів. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_3 повідомив про наявність у нього наркотичних засобів, у зв`язку з чим на місце було викликано слідчо-оперативну групу.
12.02.2026 в ході особистого обшуку, під час затримання на підставі ст. 298-2 КПК України, проведеного в період з 16:10 по 16:23 год., в правій кишені куртки ОСОБА_3 було виявлено та вилучено сліп-пакет з речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-26/5427-НЗПРАП від 19.02.2026 є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 14,227 г.
Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом привласнення знайденого незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «канабіс», масою у перерахунку на суху речовину 14,227 г, який у подальшому незаконно зберігав при собі без мети збуту до моменту вилучення поліцейськими.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України. 

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3  винуватим себе визнав у повному обсязі. Суду показав, що зимою 2026 року, а саме на початку лютого, він пішов на територію міської лікарні, де приміщення зруйноване. Пішов туди шукати метал. Побачив бетонну плиту, заліз під неї і там знайшов пакет з речовиною зеленого кольору. Це був пакет-майка, а у ньому знаходився сліп-пакет. Зрозумів, що це канабіс, так як канабіс раніше вживав багато разів протягом тривалого часу. Вирішив його забрати, хотів покурити. Пакет поклав до кишені і почав шукати баклажку, щоб покурити. Знайшов її та тільки присів закурити, як почув чиїсь кроки і в цей час до нього підішли співробітники поліції. Запитали, чи є у нього щось заборонене. Він сказав, що знайшов травку. Співробітники поліції викликали СОГ. Він добровільно надав для вилучення знайдену наркотичну речовину. У скоєному щиро кається. Просив суд суворо його не карати. 

Досліджені в судовому засіданні докази

Письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 12026046340000033:
- електронний рапорт згідно якого, 12.02.2026 о 14.51 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що 12.02.2026 о 14:51 год. за адресою: м. Нікополь, вул. 50 років НЗФ (раніше Краснодонська), 2-А, на території лікарні виявлено ОСОБА_3 у якого виявлений пакунок з речовиною зеленого кольору. Потрібна СОГ. Заявник Дерновий (а.п. 15);
- протокол затримання особи від 12.02.2026, згідно якого затримано ОСОБА_3 . Під час затримання ОСОБА_3 добровільно надав з правої кишені куртки пакет зі сліп-пакетом з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, який поміщено до спецпакету НПУ № NPU 6396447. Від учасників зауважень не надійшло. До протоколу додано DVD-R диск з відеозаписом затримання та проведення особистого обшуку. (а.п. 17-21);
- висновок експерта № СЕ-19/104-26/5427-НЗПРАП від 19.02.2026, згідно якого: надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору, масою 15,538 г, яка знаходиться у спецпакеті НПУ № NPU 6396447, є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 14,227 г. (а.п. 34-37);
- протокол огляду місця події від 23.03.2026 – території Нікопольської міської лікарні № 1, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. 50 років НЗФ, 2-А. Під час проведення огляду місця події, ОСОБА_3 добровільно показав місце де він знайшов сліп-пакет з наркотичним засобом канабіс, який поклав до кишені куртки та почав зберігати до моменту вилучення правниками поліції. В ході проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 40-43). 

Оцінка доказів судом

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.
Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 309 КК України). 
Також суд враховує обставини справи, особу винного.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 73, 81-84, 87-89, 91-93), востаннє був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив нове, умисне кримінальне правопорушення. Має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо (а.п. 79). Соціально неадаптований, оскільки не вжив заходів для офіційного працевлаштування з метою отримання законних засобів існування, є працездатною особою. Не одружений, на утриманні нікого не має. Також суд враховує, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря психіатра (а.п. 75), перебуває на обліку у лікаря нарколога з 06.2022 року (а.п. 76). 
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України). 
При цьому судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись. 
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд вважає рецидив злочинів (п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України). 
Також судом ураховується те, що ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення /злочин/ в період звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 лютого 2026 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. 
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі. Також, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати, до покарання призначеного за даним вироком, невідбуте покарання призначене за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 лютого 2026 року, враховуючи положення пп. б) п. 1) ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий від покарання переводиться в більш суворий вид, при цьому одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення /злочину/ під час іспитового строку, встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону, незважаючи на невідворотність покарання, недосягнення мети покарання за попереднім вироком, яким ОСОБА_3 було призначено покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід 

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 25.03.2026 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в період з 21-00 год. до 06-00 наступної доби. 
Наразі, строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, стосовно ОСОБА_3 закінчився. 
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів 

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Речовий доказ: 
- канабіс, масою 15,338 г, який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, разом з первинним пакуванням, упаковані до пакету Експертної служби МВС України № 6078994 з пояснювальним написом та підписом експерта, що зберігається у камері схову Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (упакування ID 3026056510674878) – знищити.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, згідно довідки в сумі 2 674 грн. 20 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 міс.
На підставі ч. 1 ст. 71, п. б) пп. 1) ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного судом покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 лютого 2026 року та вважати ОСОБА_3 остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 9 міс.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання для доставлення до закладу відбування покарання. 
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 закінчився. 
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 2 674 (дві тис. шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.
Речовий доказ: 
- канабіс, масою 15,338 г, який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, разом з первинним пакуванням, упаковані до пакету Експертної служби МВС України № 6078994 з пояснювальним написом та підписом експерта, що зберігається у камері схову Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (упакування ID 3026056510674878) – знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1