Справа № 368/908/26 
2/368/1075/26
Рішення 
Іменем України
"17" серпня 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І.,
при секретарі Марчук Н.М. 
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Кагарлик позовну заяву ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-
встановив :
Позивач звернулась до суду з позовом та просила визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) додатковий строк 6 місяців, з дня вступу рішення суду в законну силу, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
Мотивувала позов тим, що 01 січня 2024 року на території господарської споруди — приймального пункту вторинної сировини, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , сталася пожежа. Під час гасіння пожежі було виявлено тіло чоловіка, яке через характер пошкоджень неможливо було візуально ідентифікувати.
За цим фактом 01.01.2024 року о 10:32:00 слідчим Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024100040000001. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, відповідно до витягу з ЄРДР, — ч. 2 ст. 270 Кримінального кодексу України.
Тіло було зареєстровано в ДСУ Лівобережному відділенні № 1 відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово- медичної експертизи як труп невстановленого чоловіка під № 021-2-2024. У зв`язку з відсутністю ідентифікації загиблого та відсутністю актового запису про смерть саме ОСОБА_2 позивачка не мала офіційного підтвердження факту смерті свого брата і не могла реалізувати спадкові права у нотаріальному порядку.
З метою ідентифікації загиблого 27.01.2024 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Бріком С.А. винесено постанову про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.
Проведення експертизи було доручено старшому судовому експерту сектору проведення досліджень мітохондріальної ДНК та У-хромосомних досліджень молекулярно-генетичного відділу ДНДЕКЦ МВС України Стецун Галині Аполлінаріївні.
На експертизу були надані, зокрема, зразок букального епітелію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зразок крові трупа невстановленого чоловіка. За результатами дослідження складено Висновок експерта від 20.03.2024 року № СЕ-19-24/6557-БД.
У зазначеному висновку встановлено мітотип зразка букального епітелію ОСОБА_1 та мітотип зразка крові трупа невстановленого чоловіка; мітотипи збігаються, а отже ці особи можуть бути біологічними родичами по материнській лінії. Більш категорично висловитися щодо спорідненості експерт не зміг з огляду на методологічні межі проведеного дослідження, однак висновок підтверджує наявність біологічного родинного зв`язку, що мало істотне значення для подальшої ідентифікації особи загиблого.
Незважаючи на те, що експертний висновок був складений 20.03.2024 року, офіційна процесуальна дія з пред`явлення трупа для впізнання за фотознімками відбулася лише 22.09.2025 року. Вказану дію проведено начальником сектору ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції Яремою В.В. у межах кримінального провадження № 12024100040000001.
Під час впізнання позивачка — ОСОБА_1 — повідомила, що за зовнішніми ознаками, зокрема формою та рисами обличчя, а також статурою, впізнає свого рідного брата — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Халча Кагарлицького району Київської області.
За результатами впізнання та з урахуванням висновку молекулярно- генетичної експертизи труп невстановленого чоловіка, виявлений 01.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований у відділенні СМЕ під № 021-2-2024, було ідентифіковано як труп громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Лише після завершення цих дій стало можливим оформлення смерті конкретної особи у порядку державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис про смерть ОСОБА_2 № 2260 складено 03 листопада 2025 року, а свідоцтво про смерть видано 07 листопада 2025 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Таким чином, до 03.11.2025 року, а фактично до отримання свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 , у позивачки не було належного офіційного документа, який би підтверджував смерть саме ОСОБА_2 та давав реальну можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Позивачка є рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_2 . Родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо державної реєстрації народження ОСОБА_2 .
З указаних документів убачається, що батьками позивачки є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У витягу щодо народження ОСОБА_2 також зазначені ті самі батьки: батько — ОСОБА_3 , мати — ОСОБА_4 . Отже, позивачка та спадкодавець є рідними братом і сестрою.
Наявність спадкового майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою 27.04.2026 року за параметрами пошуку щодо ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Згідно з цією інформацією, за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222288600:04:306:0042, площею 0,3304 га. Наявність такого майна підтверджує реальний спадковий інтерес позивачки та необхідність судового захисту її права на прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкодавець ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить до Кагарлицької міської територіальної громади Обухівського району Київської області.
Позивачка не належить до спадкоємців першої черги, визначених ст. 1261 ЦК України. Разом з тим відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Оскільки позивачка є рідною сестрою спадкодавця, вона належить до спадкоємців другої черги за законом. За відсутності спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, позивачка має право на спадкування після смерті свого брата.
Причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини є поважними, об`єктивними, істотними та такими, що не залежали від її волі.
По-перше, смерть спадкодавця первинно не була оформлена як смерть ОСОБА_2 . Після пожежі 01.01.2024 року тіло було зареєстровано як труп невстановленого чоловіка. Без ідентифікації особи загиблого позивачка не мала офіційного підтвердження смерті саме свого брата.
По-друге, встановлення особи загиблого залежало від дій органів досудового розслідування, експертної установи та органу державної реєстрації актів цивільного стану. Позивачка не мала процесуальної можливості самостійно пришвидшити проведення слідчих дій, експертне оформлення результатів і державну реєстрацію смерті конкретної особи.
По-третє, хоча висновок експерта складено 20.03.2024 року, процесуальне впізнання за фотознімками проведено лише 22.09.2025 року. Тільки після цього з`явилися підстави для оформлення смерті саме ОСОБА_2 .
По-четверте, актовий запис про смерть № 2260 складено лише 03.11.2025 року, а свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видано лише 07.11.2025 року. До цього моменту позивачка об`єктивно не мала документа, без якого нотаріус не міг належним чином відкрити спадкову справу після смерті конкретної особи.
По-п`яте, навіть після отримання свідоцтва про смерть позивачці необхідно було зібрати документи, які підтверджують родинний зв`язок, обставини ідентифікації тіла, склад спадкового майна та місце відкриття спадщини. Зокрема, інформацію з Державного реєстру речових прав щодо земельної ділянки, яка входить до складу спадщини, було сформовано 27.04.2026 року, тобто безпосередньо перед зверненням до суду.
Отже, пропуск строку був спричинений не пасивністю позивачки, не її юридичною необізнаністю і не небажанням реалізувати спадкові права, а відсутністю офіційної ідентифікації смерті конкретної особи, тривалістю кримінально-процесуальних та реєстраційних процедур, а також необхідністю зібрати належні докази для нотаріального та судового захисту.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задоволити.
Представник відповідача Кагарлицької міської ради в судове засідання не з`явився. Відзив не подано. Просили розгляд справи проводити у їх відсутність.
Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович в судове засідання не з`явився.
Судом встановлено, що 01 січня 2024 року на території господарської споруди — приймального пункту вторинної сировини, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , сталася пожежа. Під час гасіння пожежі було виявлено тіло чоловіка, яке через характер пошкоджень неможливо було візуально ідентифікувати.
За цим фактом 01.01.2024 року о 10:32:00 слідчим Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024100040000001. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, відповідно до витягу з ЄРДР, — ч. 2 ст. 270 Кримінального кодексу України.
Тіло було зареєстровано в ДСУ Лівобережному відділенні № 1 відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово- медичної експертизи як труп невстановленого чоловіка під № 021-2-2024. У зв`язку з відсутністю ідентифікації загиблого та відсутністю актового запису про смерть саме ОСОБА_2 позивачка не мала офіційного підтвердження факту смерті свого брата і не могла реалізувати спадкові права у нотаріальному порядку.
З метою ідентифікації загиблого 27.01.2024 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Бріком С.А. винесено постанову про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.
Проведення експертизи було доручено старшому судовому експерту сектору проведення досліджень мітохондріальної ДНК та У-хромосомних досліджень молекулярно-генетичного відділу ДНДЕКЦ МВС України Стецун Галині Аполлінаріївні.
На експертизу були надані зразок букального епітелію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зразок крові трупа невстановленого чоловіка. За результатами дослідження складено Висновок експерта від 20.03.2024 року № СЕ-19-24/6557-БД.
У зазначеному висновку встановлено мітотип зразка букального епітелію ОСОБА_1 та мітотип зразка крові трупа невстановленого чоловіка; мітотипи збігаються, а отже ці особи можуть бути біологічними родичами по материнській лінії. Більш категорично висловитися щодо спорідненості експерт не зміг з огляду на методологічні межі проведеного дослідження, однак висновок підтверджує наявність біологічного родинного зв`язку, що мало істотне значення для подальшої ідентифікації особи загиблого.
Дія з пред`явлення трупа для впізнання за фотознімками відбулася 22.09.2025 року. Вказану дію проведено начальником сектору ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції Яремою В.В. у межах кримінального провадження № 12024100040000001.
Під час впізнання позивачка — ОСОБА_1 — повідомила, що за зовнішніми ознаками, зокрема формою та рисами обличчя, а також статурою, впізнає свого рідного брата — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Халча Кагарлицького району Київської області.
За результатами впізнання та з урахуванням висновку молекулярно- генетичної експертизи труп невстановленого чоловіка, виявлений 01.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований у відділенні СМЕ під № 021-2-2024, було ідентифіковано як труп громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Лише після завершення цих дій стало можливим оформлення смерті конкретної особи у порядку державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис про смерть ОСОБА_2 № 2260 складено 03 листопада 2025 року, а свідоцтво про смерть видано 07 листопада 2025 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Таким чином, до 03.11.2025 року, а фактично до отримання свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 , у позивачки не було належного офіційного документа, який би підтверджував смерть саме ОСОБА_2 та давав реальну можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Позивачка є рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_2 . Родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо державної реєстрації народження ОСОБА_2 .
З указаних документів убачається, що батьками позивачки є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У витягу щодо народження ОСОБА_2 також зазначені ті самі батьки: батько — ОСОБА_3 , мати — ОСОБА_4 . Отже, позивачка та спадкодавець є рідними братом і сестрою.
Наявність спадкового майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою 27.04.2026 року за параметрами пошуку щодо ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Згідно з цією інформацією, за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222288600:04:306:0042, площею 0,3304 га. Наявність такого майна підтверджує реальний спадковий інтерес позивачки та необхідність судового захисту її права на прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків, тобто спадщини, від фізичної особи, яка померла, до інших осіб — спадкоємців.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкодавець ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить до Кагарлицької міської територіальної громади Обухівського району Київської області.
Позивачка не належить до спадкоємців першої черги, визначених ст. 1261 ЦК України. Разом з тим відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Оскільки позивачка є рідною сестрою спадкодавця, вона належить до спадкоємців другої черги за законом. За відсутності спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, позивачка має право на спадкування після смерті свого брата.
Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Саме тому належним відповідачем у справі є Кагарлицька міська рада як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, який потенційно може набути майно як відумерлу спадщину.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України може визначити додатковий строк для її подання.
Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.
Причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 є поважними, оскільки до листопада 2025 року смерть саме ОСОБА_2 не була належним чином оформлена актовим записом цивільного стану, тіло тривалий час обліковувалося як труп невстановленого чоловіка, а ідентифікація залежала від дій органів досудового розслідування, експертної установи та органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Позивачка є рідною сестрою спадкодавця, належить до спадкоємців другої черги за законом, має реальний спадковий інтерес, підтверджений наявністю зареєстрованого за спадкодавцем нерухомого майна, та звертається до суду для усунення перешкод у реалізації спадкового права.
Визначення додаткового строку є належним, ефективним і пропорційним способом захисту спадкових прав позивачки, не порушує прав інших осіб і відповідає положенням ч. 3 ст. 1272 ЦК України та сталій практиці Верховного Суду.
А тому, визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) додатковий строк 6 місяців, з дня вступу рішення суду в законну силу, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . 
На підставі ч.1 ст. 1223, ч. З ст. 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись статтями 4, 174 - 175, 315-319 ЦПК України,-
в и р і ш и в :
Позов задоволити.
Визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) додатковий строк 6 місяців, з дня вступу рішення суду в законну силу, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
Рішення набуває законної сили відповідно до ст.. 273 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 25.08.2026 року.

Суддя: В.І. Кириченко