ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 907/665/18	

Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді МАТУЩАКА О.І.
суддів КРАВЧУК Н.М.
СКРИПЧУК О.С.

За участю секретаря судового засідання Телинько Я.П.
За участю представників від:
скаржника – Ландишева С.М. (адвоката);
боржника - Васильєв А.А. (адвокат);
арбітражний керуючий – Череватий Л.Б.

розглянувши апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія "Фінактив” (вх.ЗАГС 01- 05/1463/26 від 12.05.2026)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23.04.2026 (повна ухвала - 04.05.2026, суддя Ремецькі О.Ф.)

про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди

у справі  №907/665/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Техніка", смт. Воловець, Воловецький район, Закарпатська область

до Публічного акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз", м. Ужгород 

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ "Ужгородський Турбогаз", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Тищенко Наталію Петрівну.
На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 06.12.18 було здійснено офіційне оприлюднення про порушення справи про банкрутство №56172.
Ухвалою суду від 07.05.2024 задоволено заяву ТОВ “Фінансова компанія “Фінактив” про заміну кредитора правонаступником. Замінено сторону (кредитора) у справі №907/636/18 з ТОВ “Монтале” на належного кредитора - ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив".
Ухвалою суду від 10.07.2025 призначено розпорядником майна АТ “Ужгородський Турбогаз” арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича.
09.03.2026 до суду надійшло клопотання розпорядника майна Череватого Л.Б. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, витрат арбітражного керуючого у процедурі розпорядження майном боржника.
Обґрунтовуючи подане клопотання, арбітражний керуючий зазначає, що згідно з протоколом зборів кредиторів № 1 від 16.09.2025 схвалено звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди за період з 10.07.2025 по 31.08.2025 у розмірі 39 000,00 грн, а також поштові витрати у розмірі 1 714,00 грн, пов`язані з виконанням ним повноважень розпорядника майна у цій справі.
Відповідно до протоколу зборів кредиторів № 2 від 25.11.2025 схвалено звіт арбітражного керуючого за період з 01.09.2025 по 31.10.2025, яким нараховано основну грошову винагороду у розмірі 48 000,00 грн та поштові витрати у розмірі 650,00 грн.
Згідно з протоколом зборів кредиторів № 3 від 23.01.2026 схвалено звіт за період з 01.11.2025 по 31.12.2025, відповідно до якого основна грошова винагорода арбітражного керуючого становить 48 000,00 грн, поштові витрати - 650,00 грн, витрати на проведення оцінки майна боржника – 350 000,00 грн, а витрати на проведення аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, його становища на ринках, наявності або відсутності ознак неплатоспроможності, фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування неплатоспроможності та визначення можливих шляхів виходу з кризового стану – 10 000,00 грн.
Крім того, за результатами зборів кредиторів АТ «Ужгородський Турбогаз», проведених 03.03.2026, звіт розпорядника майна про виконану роботу у процедурі розпорядження майном прийнято до відома без застережень і зауважень. Також схвалено звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди за період з 01.01.2026 по 31.01.2026 у розмірі 25 941,00 грн.
Господарський суд Закарпатської області від ухвалою від 23.04.2026 клопотання арбітражного керуючого Череватого Л.Б. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат задовольнив. Затвердив звіти розпорядника майна про нарахування та виплату основної грошової винагороди і витрат арбітражного керуючого а саме:
- № 14/09/2025-1 від 14.09.2025 за період з 10.07.2025 по 31.08.2025 включно за виконання повноважень розпорядника майном банкрута - 39 000,00 грн (основна грошова винагорода), поштові витрати – 1 714,00 грн, пов`язані з виконанням ним повноважень розпорядника майна у справі № 907/665/18;
- № 21/11/2025-1 від 21.11.2025 за період з 01.09.2025 по 31.10.2025 включно за виконання повноважень розпорядника майном банкрута – 48 000,00 грн (основна грошова винагорода), поштові витрати - 650,00 гривень, пов`язані з виконанням ним повноважень розпорядника майна у цій справі;
- № 19/01/2026-1 від 19.01.2026 за період з 01.11.2025 по 31.12.2025 включно за виконання повноважень розпорядника майном банкрута – 48 000,00 грн (основна грошова винагорода), поштові витрати - 650,00 грн, послуги за оцінку майна банкрута у сумі - 350000,00 грн, послуги за проведення аналізу фінансово-господарської стану, інвестиційної та іншої діяльності, становища на ринках з метою виявлення наявності або відсутності ознак неплатоспроможності, фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування неплатоспроможності та варіанти шляхів виходу з кризового стану у сумі – 10 000,00 грн, пов`язані з виконанням ним повноважень розпорядника майна у цій справі;
- № 19/02/2026-1 від 19.02.2026 за період з 01.01.2026 по 31.01.2026 включно за виконання повноважень розпорядника майном банкрута – 25 941,00 грн, пов`язані з виконанням ним повноважень розпорядника майна у цій справі;
Затвердив основну грошову винагороду арбітражного керуючого за період з 10.07.2025 по 31.01.2026 в розмірі - 160 941,00 та затвердив витрати арбітражного керуючого за період з 10.07.2025 по 31.01.2026 в розмірі - 363 014,00 грн, які пов`язані з виконанням ним повноважень розпорядника майна у справі № 907/665/18.
Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі – КУзПБ) арбітражний керуючий виконує свої повноваження на платній основі та має право на отримання основної грошової винагороди за кожний місяць виконання повноважень, а також на відшкодування понесених у зв`язку з цим витрат.
Суд встановив, що звіти арбітражного керуючого Череватого Л.Б. про нарахування та виплату основної грошової винагороди і відшкодування витрат за період з 10.07.2025 по 31.01.2026 були розглянуті та схвалені зборами кредиторів 16.09.2025, 25.11.2025, 23.01.2026 та 03.03.2026.
Оскільки матеріалами справи підтверджено виконання арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна, а заперечень, які б спростовували обґрунтованість нарахованої винагороди та понесених витрат, не встановлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження основної грошової винагороди у розмірі 160 941,00 грн та витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна у цій справі, у розмірі 363 014,00 грн.
ТОВ «Фінансова комнанія «Фінактив» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23.04.2026 та прийняти нове рішення, яким відмовити у затвердженні звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про затвердження звітів арбітражного керуючого, не дослідив фактичний обсяг виконаної ним роботи та понесених витрат, а також неправильно застосував положення статей 30, 44, 61 КУзПБ.
Скаржник зазначає, що у звітах не конкретизовано, які саме дії вчиняв арбітражний керуючий Череватий Л.Б. у період з 10.07.2025 по 31.01.2026, у які дні та скільки часу було витрачено на їх виконання. На думку апелянта, винагорода у розмірі 160 941,00 грн нарахована лише з огляду на тривалість виконання повноважень, без урахування фактичного обсягу роботи. Також вказує, що одночасне виконання Череватим Л.Б. повноважень в інших справах про банкрутство ставить під сумнів можливість щоденного виконання ним обов`язків у цій справі.
Крім того, апелянт заперечує обґрунтованість витрат у розмірі 363 014,00 грн, посилаючись на відсутність належних доказів понесення поштових витрат, недоведеність сплати 350 000,00 грн за оцінку майна та 10 000,00 грн за проведення фінансового аналізу. Вважає, що оцінка майна не була необхідною у процедурі розпорядження майном, а відповідні договори укладено без погодження кредиторів і забезпеченого кредитора.
Також скаржник зазначає, що суд безпідставно обмежився посиланням на схвалення звітів комітетом і зборами кредиторів, не перевірив їх обґрунтованість самостійно та фактично не розглянув звіт у судовому засіданні. 
28.05.2026 від представника боржника надійшли письмові пояснення у справі, в яких АТ “Ужгородський Турбогаз” підтримує доводи апеляційної скарги ТОВ “ФК “Фінактив” та просить її задовольнити з підстав, які є аналогічними доводам апеляційної скарги.
29.05.2026 від арбітражного керуючого Череватого Л.Б. надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ “ФК “Фінактив”, у якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Зазначає, що здійснення повноважень арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі, а право на основну грошову винагороду виникає за кожний календарний місяць виконання відповідних повноважень. Вважає безпідставними доводи апелянта про неможливість належного виконання ним обов`язків у зв`язку з участю в інших справах, оскільки законодавство не обмежує кількість справ, у яких арбітражний керуючий може одночасно здійснювати повноваження, та не ставить розмір винагороди в залежність від їх кількості.
Покликається на те, що у процедурі розпорядження майном ним здійснено комплекс заходів щодо розшуку, виявлення, інвентаризації та визначення вартості майна боржника, проведено аналіз його фінансово-господарського стану, скликано засідання комітету та збори кредиторів. Фактичний обсяг виконаної роботи підтверджується матеріалами справи, а звіти про нарахування винагороди та відшкодування витрат були схвалені комітетом і зборами кредиторів.
Також зазначає, що матеріали справи не містять скарг на його дії чи бездіяльність, рішень кредиторів про неналежне виконання ним повноважень або інших доказів неефективності його роботи. Наголошує, що кредитор, який не погоджувався з діяльністю розпорядника майна, мав можливість своєчасно заявляти відповідні заперечення та брати активну участь у процедурі банкрутства, однак цього не зробив.
На думку арбітражного керуючого, положення ст. 30 КУзПБ передбачають щомісячне нарахування основної грошової винагороди за весь період виконання повноважень, а схвалення звітів кредиторами та відсутність доказів неналежного виконання ним обов`язків підтверджують правомірність їх затвердження судом першої інстанції.
Крім цього, від учасників справи до суду надійшли такі процесуальні документи:
03.06.2026 від ТОВ “Козацька Стріла” - письмові пояснення по справі;
03.06.2026 від боржника - письмові пояснення по справі;
04.06.2026 ТОВ “Полімер Техніка” - письмові пояснення по справі;
18.06.2026 ПАТ “ Мукачівський завод “Точприлад” - письмові пояснення по справі;
18.06.2026 ТОВ «Охоронна агенція «Спірит» - додаткові пояснення по справі;
18.06.2026 ТОВ “Охоронна агенція “Вимпел” - письмові пояснення по справі.
Оскільки зазначені процесуальні документи подано з пропуском строку на їх подання, а також без клопотань про поновлення такого строку, колегія суддів ухвалою від 18.06.2026 залишила їх без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України.
Крім цього, частина зазначених документів не містить доказів їх надіслання з додатками усім учасникам справи про банкрутство, щ о є окремою підставою для залишення таких без розгляду. 
Інших клопотань чи заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, учасники справи не подавали.
02.07.2026 в судовому засіданні взяли участь представники апелянта, боржника та арбітражний керуючий, які навели доводи та заперечення по суті апеляційної скарги. Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. Зазначене підтверджується довідками про доставку електронного листа до електронних кабінетів учасників справи.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Беручи до уваги зазначене, а також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників учасників справи, які не з`явилися.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КузПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат, понесених під час виконання повноважень у справі про банкрутство, визначено положеннями ст. 30 КУзПБ.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Згідно з ч. 6 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.
Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.
Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Матеріалами справи підтверджується, що на засіданнях зборів кредиторів, які відбулись 16.09.2025, 25.11.2025, 23.01.2026 та 03.03.2026, було схвалено звіти про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Череватого Л.Б. за виконання повноважень розпорядника майна боржника у справі № 907/665/18 про банкрутство АТ «Ужгородський Турбогаз» за період з 10.07.2025 по 01.01.2026 в розмірі 160 941,00 грн та понесені витрати в розмірі 363 014,00 грн, що підтверджується відповідними протокольними рішеннями зборів кредиторів.
Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що звіт арбітражного керуючого повинен оцінюватися не лише з точки зору календарного періоду його подання, але й з огляду на дійсно виконану ним роботу. Подання звіту без обґрунтування та без зазначення переліку робіт, які фактично виконувалися, може бути підставою для відмови в його затвердженні.
Суд апеляційної інстанції вважає належним дослідження судом першої інстанції поданих арбітражним керуючим звітів про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання ним повноважень розпорядника майна, а також доданих до нього документів.
Матеріалами справи підтверджується, що у спірний період Череватий Л.Б. здійснював заходи щодо прийняття документації від попереднього розпорядника майна, розшуку та виявлення активів боржника, проведення інвентаризації і визначення вартості майна, аналізу фінансово-господарського стану боржника, ведення реєстру вимог кредиторів, підготовки та подання звітів, а також скликання і проведення засідань комітету та зборів кредиторів. Зазначені обставини підтверджуються поточними звітами арбітражного керуючого, його процесуальними зверненнями і протоколами зборів кредиторів та комітету кредиторів.
Таким чином, доводи про нарахування винагороди виключно за календарний період без виконання фактичної роботи не відповідають матеріалам справи.
При цьому, колегія суддів враховує, що основна винагорода арбітражного керуючого має щомісячний, а не погодинний характер, і її нарахування не ставиться у залежність від ведення арбітражним керуючим щоденного обліку робочого часу.
Наведений апелянтом висновок Верховного Суду про необхідність дослідження фактично виконаної роботи не означає, що арбітражний керуючий зобов`язаний складати погодинні звіти із зазначенням кожного робочого дня та кількості витрачених годин. Суд має перевірити, чи здійснював арбітражний керуючий передбачені КУзПБ повноваження та чи відповідає заявлена винагорода обсягу виконаної роботи, а не визначати її шляхом погодинного розрахунку.
Посилання скаржника на одночасне виконання Череватим Л.Б. повноважень в інших справах про банкрутство не доводить неналежного виконання ним обов`язків у цій справі. Законодавство не встановлює граничної кількості справ, у яких арбітражний керуючий може одночасно здійснювати повноваження, та не передбачає зменшення його винагороди залежно від кількості таких справ.
Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що схвалення звітів комітетом кредиторів не позбавляє суд обов`язку самостійно перевірити їх обґрунтованість. Водночас відповідні рішення комітету та зборів кредиторів є належними доказами, які підлягають оцінці разом з іншими матеріалами справи.
Як убачається з протоколів від 16.09.2025, 25.11.2025 та 23.01.2026, звіти арбітражного керуючого за відповідні періоди були схвалені комітетом кредиторів, тобто органом, до компетенції якого у справі про банкрутство юридичної особи належить розгляд таких звітів. За результатами зборів кредиторів від 03.03.2026 звіт про проведену роботу прийнято до відома без застережень і зауважень та схвалено винагороду за січень 2026 року.
Дослідивши подані звіти та додані до них документи, суд першої інстанції не встановив у їх складі витрат, які були б необґрунтованими, документально не підтвердженими або не пов`язаними з виконанням арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна. Натомість заявлені суми винагороди та витрат відповідають змісту поданих документів, були перевірені комітетом кредиторів і схвалені ним у встановленому порядку.
Щодо поштових витрат колегія суддів зазначає, що їх здійснення пов`язане з необхідністю направлення учасникам справи повідомлень, звітів та інших документів під час виконання повноважень розпорядника майна. Наявні у матеріалах справи поштові накладні, описи вкладення та розрахункові документи у сукупності підтверджують здійснення відповідних відправлень та понесення витрат, а тому доводи про відсутність підстав для відшкодування поштових витрат є необґрунтованими.
Колегія суддів вважає безпідставним твердження апелянта про те, що проведення оцінки майна боржника у процедурі розпорядження майном не передбачена та не була необхідною. 
Частиною 3 ст. 44 КУзПБ прямо передбачено обов`язок розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість. Відтак залучення суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості значного обсягу нерухомого і рухомого майна боржника, без надання такої інформації самим боржником, відповідало завданням процедури розпорядження майном та було безпосередньо пов`язане з виконанням покладених на арбітражного керуючого обов`язків. Без встановлення вартості належного боржнику майна неможливо надати об`єктивну оцінку його фінансовому стану, зокрема визначити рівень платоспроможності та співвідношення активів і зобов`язань.
Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що КУзПБ не передбачає обов`язкового попереднього погодження комітетом кредиторів кожного договору, який укладається розпорядником майна для виконання його законних повноважень. Водночас витрати на проведення оцінки були включені до звіту, подані на розгляд комітету кредиторів та ним схвалені.
Відсутність доказів фактичного перерахування 350 000,00 грн на дату розгляду звіту також сама по собі не виключає можливості затвердження таких витрат. Після прийняття результатів виконаних робіт у боржника виник обов`язок оплатити надані послуги, а тому відповідне майнове зобов`язання, пов`язане з виконанням арбітражним керуючим повноважень у справі.
Апелянт не надав доказів того, що визначена договором вартість послуг перевищувала ринкову ціну на аналогічні роботи, не подав іншого розрахунку вартості оцінки значного майнового комплексу боржника та не довів, що відповідні послуги фактично не надавалися.
Необґрунтованими є й заперечення проти затвердження витрат у розмірі 10 000,00 грн на проведення аналізу фінансово-господарського стану боржника, оскільки проведення такого аналізу прямо віднесено ст. 44 КУзПБ до обов`язків розпорядника майна. 
За наслідками виконання договору арбітражному керуючому було передано звіт щодо фінансового стану АТ «Ужгородський Турбогаз», який долучено до матеріалів справи та подано кредиторам. Отже, формулювання предмета договору не спростовує зв`язку відповідних послуг із виконанням передбаченого законом обов`язку розпорядника майна.
З урахуванням наведеного вище в сукупності, матеріалами справи підтверджено фактичне виконання Череватим Л.Б. повноважень розпорядника майна, відповідність розміру основної грошової винагороди вимогам ст. 30 КУзПБ, а також зв`язок заявлених витрат із виконанням покладених на нього повноважень.
Доводи апеляційної скарги не спростовують факту виконання арбітражним керуючим передбачених законом обов`язків і не підтверджують необґрунтованості затверджених судом сум за виконання Череватим Л.Б. повноважень розпорядника майна у цій справі за період з 10.07.2025 по 01.01.2026.
Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних та обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.
Керуючись ст. ст. 129, 269-270, 275-276, 281-284 ГПК України,
Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Фінактив” залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23.04.2026 у справі №907/665/18 - без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК