Справа № 643/12469/25
Провадження № 2-др/643/45/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

31 липня 2026 року м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Майстренко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Полчанінової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - Кравець В.М., та ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 29.06.2025 року заявлений позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- залишено без розгляду.
03.07.2026 року представникі відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - Кравець В.М., та ОСОБА_4 подали заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на правову допомогу.
В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні суду перебувала справа № 643/12469 за позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яку було залишено без розгляду. На виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що згідно п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України ОСОБА_1 , ОСОБА_3 очікує понести судові витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн, а ОСОБА_2 , очікує понести судові витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Такі докази були надані разом з відзивом на позовну заяву.
05 вересня 2025 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та адвокатом Кравець В.М., був укладений Договір про надання правової допомоги № Б/Н. Крім того, відповідно до п. 2 Акту виконаних робіт по Договору про надання правової допомоги від 05.09.2025 вбачається вартість правової допомоги становить 7 000,00 грн., які сплачуються після підписання Акту виконаних робіт та протягом 60 днів з дати набрання чинності рішення суду.
У відповідності до умов договору від 05.09.2025 № Б/Н адвокатом Кравець В.М здійснено представництво інтересів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у справі № 643/12469/25, зокрема, але не виключно,представництво інетерсів в судді та у судових засіданнях у справі 643/12469/25, тощо. 
05 вересня 2025 року між ОСОБА_2 та адвокатом Щокін М.Л, був укладений Договір про надання правової допомоги № Б/Н. Крім того, відповідно до п.п 4.4 які сплачуються після підписання Акту виконаних робіт та протягом 60 днів з дати набрання чинності рішення суду вбачається вартість правової допомоги становить 10 000,00.
У відповідності до умов договору від 05.09.2025 № Б/Н адвокатом Щокіним М.Л., здійснено представництво інтересів ОСОБА_2 у справі № 643/12469/25, зокрема, але не виключно, представництво інтересів в судді та у судових засіданнях у справі 643/12469/25, ознайомлення з матеріалами справи, складання відзиву на позов, тощо. 
Ухвалою Салтівського районного суду від 23.07.2026 прийнято до розгляду заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокатів Кравець В.М., та ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення, призначено судове засідання.
Розгляд справи здійснювався без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 09.06.2026 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- залишено без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2026 року представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокати Кравець В.М., та ОСОБА_4 , подали до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на правову допомогу.
Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що представники відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокати Кравець В.М., та ОСОБА_4 звернулись до суду із заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу у передбачені положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки.
Положеннями ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Як визначено ч.4 ст. 137 ЦПКУкраїни, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд зазначає, що всупереч наведених положень процесуального законодавства, відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з підстав їх неспівмірності.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано.
На переконання суду, відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18.
Оскільки, ухвалюючи рішення по суті спору та залишення справи без розгляду, питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішено, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 258 261, 270, 353 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву представника відповідачів Ігнатенко С.А., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - Кравець В.М., та ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- задовільнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №643/12469/25, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі – 4 000 грн.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №643/12469/25, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 - витрати на професійну правничу допомогу у розмірі – 7 000 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

позивач 
1.ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

відповідачі 
1.ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).
2.ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).
3.ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя О.М. Майстренко