Справа № 953/3969/26
н/п 2/953/2951/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 липня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Вітюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог
Представник АТ "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 відповідно до якого просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 09.02.2023 року у розмірі 43 860,11 грн, які складається із заборгованості за тілом – 42 398,43 грн та пені – 1 461,68 грн, а також судові витрати у розмірі 3 328 грн. Разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позовна заява мотивована неналежним виконанням договірного зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення коштів отриманих у користування та сплати процентів і комісії.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 06.04.2026 відкрив спрощене позовне провадження та призначив судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином. Поштові відправлення повернулося до суду з відміткою: "адресат відсутній", що згідно зі статтями 128, 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Суд ухвалою від 27.07.2026 постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідно з частиною четвертою статті 223, статей 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом
09.02.2023 відповідач, маючи намір отримати банківські послуги, ініціював договірні відносини з позивачем шляхом підписання анкети-заяви, яка є невід`ємною частиною договору про надання банківських послуг.
Ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
Умови кредитування передбачали нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3,1 % на місяць від суми залишку заборгованості, а у випадку прострочення зобов`язань – збільшення процентної ставки до 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості.
На виконання цього договору відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Зокрема, відповідачеві був відкритий рахунок НОМЕР_1 , видана банківська картка НОМЕР_2 .
Відповідно до виписки з банківського рахунку та довідки про встановлення ліміту 09.02.2023 відповідач почав користуватись банківськими послугами й отримав кредитний ліміт у розмірі 18 000,00 грн на поточний рахунок за кредитною карткою.
Аналіз банківських транзакцій підтверджує використання відповідачем кредитного ліміту та здійснення ним операцій з поповнення карткового рахунку.
Згідно з розрахунком заборгованості така становить 43 860,11 грн, яка складається із заборгованості за тілом – 42 398,43 грн та пені – 1 461,68 грн.
Мотиви суду
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач довів порушення відповідачем умов цього договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів.
Натомість відповідач не реалізував своє право на подання заперечень та доказів на їх підтвердження. не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення існуючої кредитної заборгованості.
Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий Банком, визнав його обґрунтованим в частині суми заборгованості за тілом кредиту і таким, що підтверджується відповідними первинними документами.
Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого позивачем розрахунку в частині суми заборгованості за тілом кредиту.
Щодо нарахування неустойки
Позивач заявив до стягнення з відповідача, крім тіла кредиту, неустойку (пеню) у розмірі 1 461,68 грн.
Згідно з пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд враховує, що положеннями цивільного законодавства (ЦК України основний акт цивільного законодавства) передбачено звільнення боржника від сплати неустойки, а у разі її нарахування підлягає списанню. Указана норма є імперативною і підлягає безпосередньому застосуванню.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває по теперішній час.
Верховний Суд у постанові від 12.02.2025 у справі № 758/5318/23 зробив висновок, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, оскільки неустойка за кредитним договором нарахована у період дії воєнного стану, то відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь позивача і суд вважає за можливе безпосередньо застосувати пункт 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, оскільки саме вказаним положенням урегульовані спірні правовідносини.
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, суд виснував, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в частині розміру заборгованості за тілом кредиту.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню у розмірі 42 398,43 грн, в решті вимог (1 461,68 грн пені) слід відмовити.
Судові витрати
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 4, 13, 19, 76 – 81, 141, 263 – 265, 280 – 282, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" суму заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 09.02.2023 в розмірі 42 398,43 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 217,09грн.
У решті позову відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст складено та підписано 27.07.2026.
Учасники справи: 
Позивач: Акціонерне товариство "Універсал Банк" (адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, код ЄДРПОУ 21133352)
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 )

Суддя           Роман ВІТЮК