печерський районний суд міста києва
757/23693/25-ц
2-6747/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2026 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:
судді Єрмічової В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кудрановський Юрій Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів, 
УСТАНОВИВ: 
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з вказаним позовом, обґрунтовуючи тим, що 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис № 170901 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2766012814/264965 від 15 березня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОУФІНГОУ", право вимоги за яким було відступлено до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС ГРУП", відповідно до Договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31 травня 2021 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН"на підставі Договору № 1/03/06/2021 від 03 червня 2021 року, у розмірі 11917 грн 50 коп, з якої: прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 3500 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом складає 8417 грн 50 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто із ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" плату в розмірі 1200 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН"". Загальна сума, яка підлягає стягненню за вказаним виконавчим написом з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" складає 13117 грн 50 коп. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. 15 червня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 170901. Однак, під час вчинення виконавчого напису нотаріусу не було надано оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, нотаріус не дотримався вимог, визначених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, та не переконався у безспірності заборгованості за кредитним договором. Крім того, позивач ОСОБА_1 з ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" не підписував жодних договорів. При цьому, після сплати згаданих позичок, жодних офіційних претензій, вимог чи інших повідомлень, від ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" позивач не отримував. 
Крім того, відповідно Довідки ПСП «ПРИВАТАГРО» № 74 від 12.05.2025 року згідно Постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида Сергія Миколайовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.10.2021, в межах виконавчого провадження №67065386, в період з 03.12.2021 по 01.03.2022 перераховано на рахунок виконавця, загалом 4505 грн 12 коп. З березня 2022 року по серпень 2024 року стягнення не відбувалися. Згідно довідки № ПСП «ПРИВАТАГРО» № 74 від 12.05.2025 року згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кудрановського Юрія Володимировича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.07.2024, в межах виконавчого провадження №67065386, в період з 07.08.2024 по 10.04.2025 було стягнуто та перераховано на рахунок виконавця, загалом 10068 грн 29 коп. Таким чином в цілому, в період з 03.12.2021 по 10.04.2025 в межах виконавчого провадження № 67065386, із заробітної плати ОСОБА_1 , було стягнуто та перераховано на рахунки вище зазначених приватних виконавців 14573 грн 41 коп. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем грошових коштів був оскаржуваний виконавчий напис № 170901 від 15 червня 2021 року, сума в розмірі 12861 грн 66 коп вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню.
Враховуючи зазначене, позивач ОСОБА_1 вважає, що заборгованість за кредитним договором № 2766012814/264965 від 15 березня 2020 року не є безспірною, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., зареєстровано в реєстрі за № 170901, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" заборгованості за кредитним договором № 2766012814/264965 від 15 березня 2020 року у розмірі 13117 грн 50 коп.
27 травня 2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач не надав відзиву на позовну заяву, треті особи пояснення не подали, тому суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання.
Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що 15 березня 2020 року між ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" та ОСОБА_1 укладено договір № 2766012814/264965. 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за № 170901, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2766012814/264965 від 15 березня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОУФІНГОУ", право вимоги за яким було відступлено до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС ГРУП", відповідно до Договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31 травня 2021 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН"на підставі Договору № 1/03/06/2021 від 03 червня 2021 року, у розмірі 11917 грн 50 коп. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журидом С. М. 06 жовтня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67065386, 07 жовтня 2021 року - постанову про арешт коштів боржника, 22 жовтня 2021 року - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України.
Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).
Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.
Главою 14 Закону України "Про нотаріат" та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів.
Так, відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Відповідно до підп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Згідно з підп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Відповідно до підп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
Крім того, підп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно з ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц, провадження № 61-38989св18, викладено висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
26 листопада 2014 року до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року.
Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у частині доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року залишено без змін.
У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису - 10 вересня 2021 року, постанова Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року діяла у редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору. Станом на 10 вересня 2021 року постанова Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріально посвідченого договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Встановлено, що укладений договір № 2766012814/264965 від 15 березня 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОУФІНГОУ", право вимоги за яким було відступлено до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС ГРУП", відповідно до Договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31 травня 2021 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН", на підставі Договору № 1/03/06/2021 від 03 червня 2021 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був підписаний позивачем у встановленому законом порядку, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а також стягнення на користь позивача ОСОБА_1 з ТОВ "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" безпідставно набутих коштів, стягнутих з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 67065386 в розмірі 12861 грн 66 коп.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18, від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.
Спеціальним нормативним актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України "Про судовий збір".
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги, встановленому статтею 5 Закону України "Про судовий збір", не може безумовно означати, що споживачі не мають пільги щодо сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.
За основу приймається те, що стаття 5 Закону України "Про судовий збір" не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.
Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів").
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судовий збір" у частині 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" слова "державного мита" замінені словами "судового збору".
Отже, при прийнятті Закону України "Про судовий збір" законодавець передбачив можливість застосування Закону України "Про захист прав споживачів" при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 жовтня 2022 року в справі 743/1481/21.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
А тому, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн 20 коп, а також стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача за подання заяви про забезпечення позову, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.
На підставі ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 1, п. 19 ст. 34, ч. 1 ст. 39, ст. 50, ст. 87 Закону України "Про нотаріат", ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", підпунктів 2.2, 2.3 п. 2, підпунктів 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, керуючись ч. 1 ст. 81, п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 3 ст. 131, ч. 1 ст. 133, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 3 ст. 258, частинами 1, 2, 8 ст. 259, статтями 263-265, частинами 4, 5, 8 ст. 268, частинами 5, 6 ст. 272, ч. 1 ст. 280, статтями 281-284, 288, 289, ч. 8 ст. 294 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кудрановський Юрій Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів, задовольнити повністю.
Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Миколайовича, зареєстрований в реєстрі за № 170901, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" заборгованості за кредитним договором № 2766012814/264965 від 15 березня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти за виконавчим провадженням № 67065386 в розмірі 12861 грн 66 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн 20 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 ).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Саперне Поле, буд. 12, прим. 1008, м. Київ, 01042; ідентифікаційний код юридичної особи 44243120).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (робоче місце приватного виконавця: вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ. 01001).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (робоче місце приватного виконавця: вул. Академіка Кримського 27-А, офіс 234, місто Київ, 03142).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович (робоче місце приватного виконавця: вул. Спаська, 31-Б, цокольний поверх, офіс 9, м. Київ, 04070).
Повне судове рішення складено 16 вересня 2025 року.

Суддя Віта ЄРМІЧОВА