Справа №760/29494/25 Суддя в суді першої інст. - Просалова О.М.
Провадження № 33/824/3725/2026   Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
за участю особи,
яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Пугача А.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пугача А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 червня 2026 року, 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця за контрактом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненніадміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, танакладенона нього адміністративнестягнення у видіштрафу у розміріп'ятдесяти неоподатковуванихмінімумів доходів громадян, що становитьвісімсот п'ятдесятгривень в дохіддержави. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин. 
ОСОБА_1 , обіймаючи посаду поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, будучи поліцейським, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 176-2 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 45 цього Закону, 02.05.2025 о 17:43 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2025-24.02.2025) при звільненні, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм КУпАП та порушенням норм матеріального права у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи. 

Зазначає, що датою виявлення уповноваженим органом, наділеним повноваженнями складати протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 є 01.09.2025. У зв`язку з цим останнім днем строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане адміністративне правопорушення, відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, є 01.03.2026. Таким чином, на момент винесення судом постанови від 16.06.2026 строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплив.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задоволення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені захисником, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Беручи до уваги вказані у клопотанні захисника Пугача А.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку захисником Пугачем А.В. в інтересах ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 16 червня 2026 року та вважає за доцільне його поновити.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 21.11.2023 N? 1583 о/с, ОСОБА_1 ; наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 28.06.2024 № 1218 о/с; розпискою наданою ОСОБА_1 , написаної власноруч у відділі кадрового забезпечення УПП у м. Києві, у якій зокрема ОСОБА_1 зазначає що йому доведено вимоги п. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно подання декларації про майно, доходи, витрати, зобов`язання фінансового характеру, за період неохоплений раніше поданими деклараціями; даними, а саме завіреного підпису та дати ОСОБА_1 на кожному аркуші, які свідчать, що останній ознайомлений з рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Закону України «Про запобігання корупції» при прийнятті на роботу/службу, з окремими нормами статтей ЗУ «Про запобігання корупції», а саме: ст. 35, ст.23, ст.25, ст. 26, ст. 27, ст. 36, ст. 45, ст. 52 та формою інструктажем з основних положень Закону України «Про запобігання корупції»; наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 18.02.2025 N? 306 о/с; даними публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК, де зазначено, що декларацію при звільненні за період неохоплений раніше поданими деклараціями 01.01.2025 - 24.02.2025 ОСОБА_1 подав 02 травня 2025 року о 17 год. 43 хв.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Доводи захисника про те, що на момент винесення судом постанови від 16.06.2026 строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплив, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне. 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №110/2025 від 21 жовтня 2025 рокувбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, будучи поліцейським, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 176-2 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 45 цього Закону, 02.05.2025 о 17:43 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2025-24.02.2025) при звільненні, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у роз`ясненнях від 09.04.2021 №1089/0/2-21 вказав, що виявлення адміністративного правопорушення - це установлення наявності підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень, тощо). Висновок про те, що виявлене правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що датою виявлення адміністративного правопорушення у цьому випадку слід вважати день складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 21 жовтня 2025 року, оскільки на момент його складення було зібрано всі необхідні докази, які підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Відтак, кінцевою датою, до якої у цій справі могло бути накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , є 21 квітня 2026 року.
Окрім цього, встановлено, що 17 квітня 2026 року за клопотанням прокурора строк розгляду справи судом було зупинено, а 16 червня 2026 року, у день розгляду справи та постановлення оскаржуваної постанови, його перебіг було відновлено.
Таким чином, згідно вимог ч. 4 ст. 38 КУпАП, станом на день прийняття суддею рішення у вказаній справі строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не сплинув.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Пугачу А.В. строк на апеляційне оскарження. 
Апеляційну скаргу захисника Пугача А.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 червня 2026 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига