Суддя Маркосян М. В. 

Справа № 644/4644/26 
Провадження № 2/644/3789/26 
27.07.2026

Рішення
Іменем України
27 липня 2026 року.

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Маркосян М.В.,
за участю секретаря судового засідання – Скорик Ю.С. 
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позову посилається на те, що у позивача та відповідача наявна спільна дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач свої батьківські обов`язки по утриманню доньки не виконує, хоча зобов`язаний і може це робити.
Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 29.04.2026 було відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні.
Від відповідача надійшов відзив у справу, в якому він зазначає про те, що у нього наявна ще одна малолітня дитина, яка знаходиться на якого утриманні, також цивільна дружина, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та на його утриманні, просив стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки всіх його доходів.
Від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка заперечила щодо зменшення розміру аліментів порівняно з заявленими позовними вимогами, зазначила, що дитина потребує постійних витрат за для її розвитку, крім того, відповідач здатен сплачувати аліменти в розмірі всіх своїх доходів. 
Позивачка в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про судовий розгляд належним чином.
Відповідач з`явився до суду, надав суду квитанції про оплату витрат на дитину, оплату житла, в якому проживає позивачка та зазначив про те, що добровільно сплачує всі витрати на утримання своєї дитини, просив стягнути аліменти в меншій сумі, оскільки є військовослужбовцем, виконує бойові завдання, зазначив, що його дохід в деякі місяці може значно перевищувати витрати позивачки на дитину., підтримав заперечення, зазначені у відзиві на позов. 
Провівши розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 18.06.2014 року,  ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . У графі «Батьки» вказано: батько – ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_4 , яка вподальшому змінила прізвище на ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 . 
Згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 13.05.2026 року у справі 646/1890/26, розірвано шлюб, який укладено 21 серпня 2014 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 76.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.
Частиною 5 ст. 183 СК України визначено розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей, а саме: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Отже, рекомендований розмір аліментів на дитину складає не менше від всіх доходів заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає такий розмір достатнім та обґрунтованим. Суд враховує заперечення відповідача щодо того, що його можливий дохід, і, як наслідок, аліменти з нього, значно можуть перевищити потреби дитини, та можуть використовуватись колишньою дружиною на власні потреби, однак зазначає, що відповідно до статті 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Отже, відповідач не позбавлений можливості організувати отримання дитиною аліментів на її власний рахунок, а, також, контролювати використання цих аліментів саме на утримання дитини. 
Отже, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України; ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини  ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку  щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.04.2026.
Рішення підлягає до негайного виконання в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Повне рішення суду складено 27.07.2026.

Суддя Марина МАРКОСЯН