ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2026  м.Дніпро справа №904/2013/26

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кучеренко О.І. (доповідач)
суддів: Стефанів Т.В., Кошлі А.О.
з секретарем судового засідання Кахикало А.С.
Представники сторін в судове засідання не з`явились.
розглянув апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 про відмову у відкритті провадження у справі (суддя Перова О.В.) у справі 
за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 
до відповідача 1 старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Андруся Павла Андрійовича (61000, м.Харків, вул.Куликівська, буд.12, код ЄДРПОУ 34952461)
відповідача 2 Державного підприємства «СЕТАМ», 01001 (м.Київ, вул.Стрілецька, буд.4-6, код ЄДРПОУ 39958500) 
про зобов`язання вчинити дії 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовної заяви.
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача 1 - старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Андруся Павла Андрійовича, відповідача 2 - Державного підприємства «СЕТАМ», у якій просить суд:
визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Андруся Павла Андрійовича щодо прийняття у межах виконавчого провадження №62881452 постанови від 19.05.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій у частині зупинення процедури продажу у системі електронних торгів (на веб-сайті електронних торгів) Державного підприємства «СЕТАМ» майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» - лоту №475955 Нежитлова будівля літ «Д-1», загальною площею 13,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Ейдемана Роберта, 13-Б;
визнати неправомірною та скасувати прийняту у межах виконавчого провадження №62881452 постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Андруся Павла Андрійовича від 19.05.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій у частині зупинення процедури продажу у системі електронних торгів (на веб-сайті електронних торгів) Державного підприємства «СЕТАМ» майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» - лоту №475955 Нежитлова будівля літ «Д-1», загальною площею 13,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Ейдемана Роберта, 13-Б.
Також позивач просить поновити процесуальний строк для звернення до суду із даним позовом.
У позовній заяві та на підтвердження права на звернення з позовом позивач зазначив, що він не є учасником (стороною) виконавчого провадження №62881452, а є учасником та переможцем електронних торгів з продажу спірного майна. Позивач послався на те, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, особами, які мають право примусового продажу, - державний виконавець та організатор торгів, а покупцем - переможець торгів (з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/856/17). Відповідачами у спорах про оскарження таких торгів мають залучатися всі сторони правочину - орган державної виконавчої служби, організатор торгів та переможець.
Позивач зазначив, що ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 у справі №953/720/23, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 30.07.2024, провадження у цивільній справі за його тотожним позовом було закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України з висновком, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства - Господарським судом Дніпропетровської області у межах справи №904/4487/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест». У постанові від 30.07.2024 суд апеляційної інстанції вказав, що позивач має право звернутися до суду першої інстанції (Господарського суду Дніпропетровської області) з відповідним позовом, надавши як основний доказ ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 у справі №904/4487/21. Ухвалою Верховного Суду від 27.02.2026 у справі №953/720/23 касаційну скаргу позивача повернуто.
За доводами позивача, 26.08.2020 державний виконавець Андрусь Павло Андрійович відкрив виконавче провадження №62881452 за судовим наказом від 05.08.2020 №922/2415/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» на користь Харківської міської ради грошових коштів. Постановою про арешт майна боржника від 06.01.2021 накладено арешт на майно боржника, зокрема на нежитлову будівлю літ. «Д-1» (лот №475955). 20.04.2021 до системи електронних торгів Державного підприємства «СЕТАМ» внесене інформаційне повідомлення про продаж цього майна на електронному аукціоні, який призначений на 11.05.2021. У цей день - 11.05.2021, позивач узяв участь у торгах і став їх переможцем, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №538126; для участі сплатив гарантійний внесок.
Позивач зазначив, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі №904/4487/21 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 19.05.2021 державний виконавець прийняв постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, на підставі якої 20.05.2021 торги було зупинено на стадії оформлення їх результатів. Позивач, як переможець торгів, не скористався правом відмовитися від сплати за придбане майно, перебіг строку на сплату ціни продажу було зупинено.
Позивач обґрунтовував неправомірність зупинення тим, що відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення інформаційного повідомлення про електронні торги, а тому станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство (12.05.2021) майно вже перебувало на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж (20.04.2021). З огляду на пункт 4 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» та пункт 1 частини третьої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства позивач доводить, що дія мораторію не поширюється на майно, яке перебуває на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а отже підстав для зупинення виконавчих дій у цій частині не було.
Позивач також зазначив, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/4487/21 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ухвалою від 06.06.2024 затверджено звіт ліквідатора, ліквідовано юридичну особу та закрито провадження у справі про банкрутство, а 15.05.2025 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення цієї юридичної особи. За твердженням позивача, припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест», яке залучене третьою особою, не є підставою для відмови у відкритті чи закриття провадження у цій справі. На підтвердження обставин справи позивач також посилався на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі №904/4487/21 (904/2210/23), якою визнано недійсним аукціон від 07.03.2023 з продажу у процедурі банкрутства майна боржника, зокрема нежитлової будівлі літ. «Д-1».
Щодо строку позовної давності позивач зазначив, що з урахуванням продовження та зупинення його перебігу на час дії карантину і воєнного стану строк звернення до суду не сплинув (з посиланням, зокрема, на постанову Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №903/602/24). За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір.
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 у справі №904/2013/26 (суддя Перова О.В.) відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , роз`яснено позивачу, що порядок звернення з даною позовною заявою слід здійснювати у порядку цивільного судочинства, позовну заяву від 06.04.2026 з доданими до неї документами повернуто позивачу.
Ухвалу мотивовано пунктом 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, за яким суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Суд першої інстанції виходив із того, що юрисдикція спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог; послався на статті 4, 20, 45 Господарського процесуального кодексу України, статтю 19 Цивільного процесуального кодексу України, статтю 19 Кодексу адміністративного судочинства України та частину першу статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Пославшись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 05.06.2019 у справі №917/2267/14, від 30.05.2018 у справі №815/2255/16 та від 27.03.2019 у справі №823/359/18 щодо порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»), суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду у господарському суді, а спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим відмовив у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
20.05.2026 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 про відмову у відкритті провадження у справі за його позовною заявою; відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою; зупинити дію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 про відмову у відкритті провадження у справі на час розгляду апеляційної скарги; скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 та направити справу до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду; звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи, копії судових рішень з Єдиного реєстру судових рішень України.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не перевірив тотожності поданого позову позовній заяві у цивільній справі №953/720/23 (ті самі сторони, предмет і підстави), чим не виконав обов`язку, який визначений пунктами 2, 3 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, і не врахував, що провадження у цивільній справі №953/720/23 було закрито з визначенням господарської юрисдикції спору. За доводами апелянта, унаслідок закриття цивільного провадження повторне звернення до суду цивільної юрисдикції не допускається (частина друга статті 256 Цивільного процесуального кодексу України), а тому справа №904/2013/26 має бути розглянута за правилами господарського судочинства. Апелянт посилається на висновок, який викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №910/17459/20, про те, що якщо суд загальної юрисдикції закрив провадження у справі за позовом, поданим до тих самих відповідачів, про той самий предмет та з тих самих підстав, то ця справа має бути розглянута за правилами господарського судочинства, а також на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц щодо неприпустимості юрисдикційного конфлікту.
Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції мотивована нерелевантними висновками Верховного Суду щодо адміністративної юрисдикції (тими самими, якими було мотивовано скасовану постановою Харківського апеляційного суду від 19.12.2023 ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2023 у справі №953/720/23), а також що суд першої інстанції не дослідив позов належним чином (не зазначив третіх осіб - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» і Харківську міську раду; помилково вказав період звернення позивача до Київського районного суду м.Харкова - квітень 2023 року замість січня 2023 року). Скаржник доводить, що відмова у відкритті провадження за наявності юрисдикційного конфлікту позбавляє його права на доступ до суду, яке гарантоване статтями 55, 124 Конституції України, пунктом 1 статті 6 та статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і посилається на практику Конституційного Суду України, Великої Палати Верховного Суду (постанова від 13.09.2023 у справі №204/2321/22) та Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Голдер проти Сполученого Королівства», «Bellet проти Франції»).
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив. Відповідно до частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.
Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кучеренко О.І. (доповідач), судді: Стефанів Т.В., Кошля А.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.05.2026 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026, витребувано матеріали справи №904/2013/26 з суду першої інстанції, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
17.06.2026 позивач подав заяву про відвід колегії суддів. За доводами заявника, судді Центрального апеляційного господарського суду, викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності, зокрема, в ухвалі від 26.05.2026 про відкриття провадження відсутні відомості про третіх осіб, а саме: третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Харківська міська рада (ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ) 04059243); третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» (ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ) 42308086). Також, в ухвалі про відкриття провадження від 26.05.2026 не вирішено питання щодо зупинення дії ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 про відмову у відкритті провадження у справі на час розгляду апеляційної скарги. Не вирішено питання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а також не зазначено та не вирішено питання щодо приєднання до матеріалів справи роздруківок ухвали Київського районного суду м.Харкова від 09.08.2023 у справі №953720/23, постанови Харківського апеляційного суду від 19.12.2023 у справі №953/720/23, ухвали Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 у справі №953/720/23, які зроблені з Єдиного державного реєстру судових рішень України.
Ухвалою колегії суддів від 18.06.2026 відвід визнано необґрунтованим і передано заяву для вирішення суддею, який не входить до складу колегії. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.06.2026 (суддя Демчина Т.Ю.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Кучеренко О.І., Кошлі А.О., Стефанів Т.В. відмовлено.
02.07.2026 в судове засідання сторони не з`явилися. Справу розглянуто за наявними матеріалами; учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, реалізували процесуальні права на власний розсуд, тому оскільки суд не визнавав явку учасників справи обов`язковою їх відсутність не перешкоджає розгляду справи. 
Обставини справи, які встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
Постановою державного виконавця Андруся Павла Андрійовича від 26.08.2020 відкрито виконавче провадження №62881452 з примусового виконання судового наказу від 05.08.2020 №922/2415/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» на користь Харківської міської ради коштів. Постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Андруся Павла Андрійовича від 06.01.2021 накладено арешт на майно боржника, зокрема на нежитлову будівлю літ. «Д-1» загальною площею 13,3 кв. м, за адресою: м. Харків, вул. Ейдемана Роберта, 13-Б.
Продаж майна на електронних торгах (аукціоні) 
20.04.2021 до системи електронних торгів Державного підприємства «СЕТАМ» додано інформаційне повідомлення про продаж зазначеного майна - нежитлову будівлю літ. «Д-1» загальною площею 13,3 кв. м, за адресою: м. Харків, вул. Ейдемана Роберта, 13-Б (лот №475955) на електронному аукціоні, який був призначений на 11.05.2021. 
11.05.2021 відбувся електронний аукціон з продажу лоту №475955, у якому позивач взяв участь та став його переможцем зі ставкою 68400 грн 00 коп. Для участі в аукціоні позивач сплатив гарантійний внесок у розмірі 3420 грн 00 коп. Результати торгів оформлено протоколом проведення електронних торгів №538126, який сформований 11.05.2021. Ціну продажу за лотом належало сплатити до 25.05.2021.
19.05.2021 старший державний виконавець Андрусь Павло Андрійович на підставі заяви директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» Ломанова К.О. та пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв у межах виконавчого провадження №62881452 постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. На підставі цієї постанови 20.05.2021 Державне підприємство «СЕТАМ» зупинило електронні торги за лотом №475955 зі статусом «Торги зупинено» на стадії оформлення їх результатів. З моменту зупинення електронного аукціону перебіг строку на сплату ціни продажу за лотом автоматично зупинився, як переможець аукціону позивач не скористався правом відмовитися від сплати за придбане майно, і гарантійний внесок йому не повертався.
Справа про банкрутство №904/4487/21.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі №904/4487/21 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест»; визнано грошові вимоги кредитора -Товариства з обмеженою відповідальністю «НСА Шиппінг» у розмірі 2000000,00 доларів США (еквівалент 55540000,00 грн; четверта черга задоволення) та 76700 грн 00 коп. (перша черга задоволення); уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства; уведено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 30.10.2021; розпорядником майна призначено арбітражну керуючу Венську Оксану Олександрівну.
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/4487/21 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 
У зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» у справі №904/4487/21 державний виконавець Андрусь Павло Андрійович прийняв постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №62881452, також були зупинені електронні торги на стадії оформлення їх результатів.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 у справі №904/4487/21 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» та закрито провадження у справі про банкрутство. Відомості про припинення цієї юридичної особи внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 15.05.2025.
Під час ліквідаційної процедури спірне майно (нежитлова будівля літ. «Д-1» у складі лоту №1 було повторно виставлено на продаж і 07.03.2023 і реалізовано на другому повторному аукціоні №BRD001-UA-20230223-72719 у системі електронних торгів Державного підприємства «Прозорро. Продажі», переможцем якого стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Броварське ДБК», а оператором електронного майданчика - Товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпров`я 2021».
02.05.2023 позивач звернувся з позовом у справу про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест», ліквідатора - арбітражної керуючої Венської Оксани Олександрівни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварське ДБК» про визнання недійсними результатів цього аукціону №BRD001-UA-20230223-72719. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі №904/4487/21 (904/2210/23) його позов задоволено частково, скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 та визнано недійсним другий повторний аукціон №BRD001-UA-20230223-72719, який проведений 07.03.2023 і його результати з продажу в процедурі банкрутства нежитлової будівлі літ. «Д-1». Суд виходив із того, що дія мораторію, який введений 12.05.2021 одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, не поширювалася на майно, яке з 20.04.2021 (з моменту оприлюднення інформації про продаж) перебувало на стадії продажу на перших торгах у межах виконавчого провадження. 
Попереднє звернення до суду загальної (цивільної) юрисдикції - справа №953/720/23.
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Техінвест», Харківська міська рада, про визнання неправомірними дій, визнання неправомірним та скасування рішення державного виконавця, у якому просив поновити строк для звернення до суду, визнати неправомірними дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо прийняття в межах виконавчого провадження № 62881452 постанови від 19.05.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій у частині зупинення процедури продажу у системі електронних торгів Державного підприємства «СЕТАМ» майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Техінвест» - лоту № 475955 нежитлова будівля літ «Д-1», загальною площею 13,3 кв м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнати неправомірною та скасувати прийняту у межах виконавчого провадження №62881452 постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 19.05.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій в частині зупинення процедури продажу у системі електронних торгів Державного підприємства «СЕТАМ» майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Техінвест» - лоту №475955 нежитлова будівля літ «Д-1», загальною площею 13,3 кв м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2023 провадження у справі №953/720/23 за позовом Гурового Ігоря Анатолійовича до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання неправомірними дій, визнання неправомірним та скасування рішення державного виконавця, закрито.
Постановою Харківського апеляційного суду від 19.12.2023 ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2023 скасовано з направленням справи для продовження розгляду, при цьому апеляційний суд встановив, що спір за своїм характером є приватноправовим і залежно від суб`єктного складу підлягає вирішенню за правилами цивільного або господарського судочинства. 
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 у справі №953/720/23, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 30.07.2024, провадження у цивільній справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України з висновком, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства - Господарським судом Дніпропетровської області у межах справи №904/4487/21 про банкрутство боржника. У постанові від 30.07.2024 апеляційний суд вказав на наявність у позивача права звернутися до Господарського суду Дніпропетровської області з відповідним позовом. 
Ухвалою Верховного Суду від 27.02.2026 у справі №953/720/23 касаційну скаргу позивача на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 та постанову Харківського апеляційного суду від 30.07.2024 повернуто.
Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши доводи, які наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов до таких висновків.
Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, – це стаття 19 Кодексу адміністративного судочинства України, стаття 20 Господарського процесуального кодексу України, стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України.
Так, у статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна, або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Звідси можна дійти висновку, що загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.
Іншими словами, законодавець запровадив такі правила розмежування юрисдикції судів: загальна (цивільна) юрисдикція є всеохоплюючою; якщо справа не віднесена до юрисдикції інших (адміністративних чи господарських) судів, то вона підлягає розгляду загальним (цивільним) судом. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге – суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Натомість юрисдикцію адміністративних чи господарських судів у спрощеному вигляді можна визначити так: перші мають повноваження вирішувати публічно-правові спори, а другі – спори, що виникають при здійсненні господарської діяльності.
Зазначимо, що ВП ВС неодноразово у своїх постановах вказувала критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
При вирішенні питань юрисдикції ВП ВС виходить із принципу, що відповідачем у справі має бути саме та особа, з якою дійсно існує юридичний спір. При визначенні юрисдикційності відповідної справи суд намагається унеможливити звернення до суду із «зайвими» вимогами, тобто такими, що не підлягають судовому розгляду, оскільки їх задоволення не дозволить захистити порушене право позивача та вирішити спір по суті. ініціювати два і більше процесів у судах різних юрисдикцій. Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення – це означає, що обраний спосіб захисту (який часто зумовлений обмеженнями, що діють у певній юрисдикції) є неефективним.
Велика Палата Верховного Суду (у постановах від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі №918/335/17, від 15.06.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20) виснувала, що нормами статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Визначення юрисдикційності всіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.
Отже, застосувавши частини першу-третю статті 3, частину шосту статті 12, пункт 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу, статтю 7 Кодексу України з процедур банкрутства, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2023 виснувала, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства (21.10.2019) повинен відбуватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Постановою Харківського апеляційного суду від 30.07.2024 у справі №953/720/23, установлено, що на той час спір підлягав розгляду за правилами господарського судочинства - Господарським судом Дніпропетровської області в межах справи №904/4487/21 про банкрутство боржника; суд роз`яснив позивачу право звернутися до цього суду з відповідним позовом. Тобто, підставою для віднесення цього спору до господарської юрисдикції була наявність справи про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю “Авто Тех Інвест”, у межах якої відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства підлягали розгляду спори, стороною яких є боржник. Саме з цих підстав суди цивільної юрисдикції у справі №953/720/23 закрили провадження, вказавши на необхідність звернення позивача з його позовними вимогами до Господарського суду Дніпропетровської області, у провадженні якого, на той час, перебувала справа про банкрутство №904/4487/21. 
Водночас, на час звернення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Господарського суду Дніпропетровської області у цій справі із позовною заявою до відповідачів: старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Андруся Павла Андрійовича та Державного підприємства «СЕТАМ» про визнати неправомірними дій державного виконавця та визнання неправомірною та скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» закрито, боржника ліквідовано, а 15.05.2025 до Єдиного державного реєстру додано запис про припинення цієї юридичної особи. Отже, на час звернення позивача з позовом у цій справі №904/2013/26 провадження у справі справа про банкрутство, у межах якої спір міг би розглядатися господарським судом, була відсутня.
За відсутності справи про банкрутство приватноправовий спір за участю фізичної особи, яка не є підприємцем і бере участь у спорі не у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, за загальними правилами предметної та суб`єктної юрисдикції підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а не господарським судом. З огляду на це суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, і правомірно відмовив у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, роз`яснивши позивачу порядок звернення в порядку цивільного судочинства.
Згідно з частинами першою, третьою статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Разом з тим предметна та суб`єктна юрисдикція (підвідомчість) конкретного спору визначається законом залежно від характеру спірних правовідносин, правового статусу сторін та предмета вимог; кожен суд розглядає лише ті справи, які віднесені законом до його компетенції.
За пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках. Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Пунктом 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Предметом позову у цій справі є оскарження постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій у частині зупинення продажу майна на електронних торгах, переможцем яких став позивач. Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №910/856/17), а тому спір щодо набуття речових прав на реалізоване на торгах майно за своїм характером є приватноправовим. Позивач Гуровий Ігор Анатолійович є фізичною особою, яка не є підприємцем, і бере участь у спорі як переможець (покупець) торгів, а не у зв`язку зі здійсненням ним господарської діяльності.
Постановою Харківського апеляційного суду від 19.12.2023 у справі №953/720/23 встановлено, що цей спір за своїм характером є приватноправовим і залежно від суб`єктного складу підлягає вирішенню за правилами цивільного або господарського судочинства. З огляду на те, що позивач є фізичною особою, яка не є підприємцем, суб`єктний склад спору вказує на цивільну юрисдикцію, якщо законом не встановлено спеціального правила про розгляд такого спору господарським судом.
Позивач звертається з позовом про оскарження постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій у частині зупинення продажу майна на електронних торгах.
Положеннями статті 339 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина 1 стаття 340 Господарського процесуального кодексу України).
Приписами статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість оскарження боржником або стягувачом дій/бездіяльності державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.
Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як зазначено вище апелянт не є стороною виконавчого провадження, а є переможцем електронних торгів, і господарським судом не розглядався спір за участі позивача з вимогами про право власності позивача на спірне майно. За правовою природою набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу.
Торги у виконавчому провадженні регулюються Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до статті 61 якого реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.
Під час примусової реалізації майна боржника орган державної виконавчої служби, приватний виконавець не є продавцем такого майна, а виступає замовником електронного аукціону або аукціону за фіксованою ціною.
Порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.
Порядок реалізації майна, яке зазначене у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством юстиції України за погодженням із Міністерством фінансів України та Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією із цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.
Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна. Реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів або торгів за фіксованою ціною. Порядком реалізації майна прилюдних торгів передбачено процедуру здійснення продажу майна через електронні торги з аукціону засобами системи електронних торгів через веб-сайт. Власником майна стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну, та торгів за фіксованою ціною (спосіб реалізації арештованого майна за ціною, що фіксується на період реалізації, який не передбачає її підвищення під час торгів, покупцем під час якого стає особа, яка перша за інших надіслала заявку в електронній формі через особистий кабінет та негайно сплатила на рахунок організатора суму, визначену в інформаційному повідомленні, в безготівковій формі з використанням електронних платіжних систем.	
Відповідно до частини 4 статті 656 Цивільного кодексу до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Щодо доводів апелянта про те, що закриття провадження у цивільній справі №953/720/23 та встановлення частиною другою статті 256 Цивільного процесуального кодексу України заборони повторного звернення до суду цивільної юрисдикції, що зумовлює розгляд цього спору саме господарським судом, колегія суддів відхиляє. Предметна та суб`єктна юрисдикція спору визначається законом виходячи з характеру правовідносин і суб`єктного складу, а не самим лише фактом закриття провадження іншим судом. Закриття провадження у справі №953/720/23 було зумовлене наявністю на той час справи про банкрутство боржника та застосуванням статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства; із закриттям справи про банкрутство і ліквідацією боржника ці підстави відпали, що не перетворює приватноправовий спір за участю фізичної особи, яка не є підприємцем, на такий, що підлягає розгляду господарським судом поза межами справи про банкрутство.
Посилання скаржника на висновки, які викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №910/17459/20 та Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, не спростовують правильності висновку суду першої інстанції, оскільки визначення належної юрисдикції у кожній справі здійснюється з урахуванням характеру спірних правовідносин та суб`єктного складу, які у цій справі вказують на цивільну юрисдикцію. Відмова у відкритті провадження господарським судом сама по собі не позбавляє позивача права на судовий захист, оскільки спір за своїм характером і суб`єктним складом підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства і суд першої інстанції роз`яснив позивачу відповідний порядок звернення.
Доводи апелянта про не зазначення в ухвалі третіх осіб та про неточність щодо періоду його звернення до Київського районного суду м. Харкова (квітень замість січня 2023 року) не впливають на правильність висновку суду першої інстанції щодо юрисдикції спору. Питання складу учасників справи, у тому числі залучення третіх осіб, вирішується після відкриття провадження у справі, наведене не стосується суті вирішеного судом питання. 
Відповідно до частини другої статті 277 Господарського процесуального кодексу України не може бути скасоване правильне по суті і законне судове рішення з одних лише формальних міркувань. За таких обставин ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права; передбачених статтею 280 Господарського процесуального кодексу України підстав для її скасування колегія суддів не встановила, а доводи апеляційної скарги викладеного не спростовують. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Судові витрати.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду. Якщо у судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення, або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 09.07.2026.

Головуючий суддя О.І. Кучеренко

судді Т.В. Стефанів

А.О. Кошля