ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6809/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії 

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: місцезнаходження: 79016, Львівська обл., м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 (відповідач), в якій просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.01.2026 № 1301011247 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого їй перерахунку пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі № 380/5678/24 і залишилася недоодержаною у зв`язку з її смертю;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану його померлою матір`ю ОСОБА_2 пенсію нараховану на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі № 380/5678/24.
Ухвалою від 13.04.2026 суддя прийняла позовну заяву до розгляду і відкрила спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 , на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/5678/24 від 23.04.2024. Позивач звернувся до Пенсійного органу з проханням здійснити йому перерахунок та виплату недоотриманої пенсії матері. Однак, відповідач відмовив такому у виплаті вказаної суми.
Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі № 380/5678/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 з 01.06.2024. На виконання рішення у справі №380/5678/24 нараховано доплату за період з 01.04.2019 по 30.05.2024 в розмірі 54670,40 грн.
Разом з тим, представник відповідача зазначає, що законодавством, що регулює спірні правовідносини, не передбачено здійснення виплати недодержаної суми пенсії в порядку спадкування. 
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з свідоцтвом про народження (повторно) серії НОМЕР_3 від 11.09.2025 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю матері.
Рішенням від 28.01.2026 п/с1301011247 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено у виплаті недоодержаної пенсії. 
Вважаючи протиправним таке рішення відповідача, позивач звернувся цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб визначає Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі по тексту - Закон № 2262-ХІІ).
Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.
Відповідно до статтті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При цьому, однією з умов виплати пенсії вказаним вище особам, що не включається до складу спадщини, є те, що пенсія (доплата до пенсії) повинна бути недоодержана за життя померлого пенсіонера.
Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний порядок виплати пенсії, особам з числа військовослужбовців, що залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок.
Згідно з частиною третьою вказаної статті Закону, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
22.01.2026 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату недоодержаної пенсії.
Таким чином, позивач звернувся до відповідача із дотриманням встановленого Законом № 2262-ХІІ шестимісячного строку.
Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Відповідно до статтті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Як слідує з матеріалів справи, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі №380/5678/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 з 01.06.2024.
Підставою для відмови у виплаті недоотриманої пенсії позивачу слугувало те, що з поданих ОСОБА_1 доказів видно, що такий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а померла ОСОБА_2 за матеріалами пенсійної справи була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 
Суд дослідив матеріали справи та встановив, що відповідно до Акта про фактичне місце проживання, виданого Центром надання адміністративних послуг Кам`янко-Бузької міської ради від 29.10.2025 №169 ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Разом з тим, відповідно до відмітки у паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Тобто, з долучених до матеріалів справи доказів не вбачається, що позивач проживав разом із пенсіонеркою ОСОБА_2 на день її смерті.
Інших доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у матеріалах справи не міститься, а сторонами такі не надано.
З урахуванням викладеного суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.01.2026 № 1301011247 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого їй перерахунку пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі № 380/5678/24 і залишилася недоодержаною у зв`язку з її смертю є правомірним та скасуванню не підлягає.
Водночас суд звертає увагу позивача на положення статті 1227 Цивільного Кодексу України, відповідно до якого суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.