Провадження № 2/470/524/26
Справа № 470/610/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2026 року с-ще Березнегувате 
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 17 вересня 2026 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
14 липня 2026 року до суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до відповідача, яка підписана представником ТОВ "Споживчий Центр" - Сараною А.О., який діє на підставі довіреності від 07.05.2026 року.
У позові зазначено, що 30.10.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір (оферту) №30.10.2025-100002436. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 6000 грн, в подальшому на підставі додаткової угоди від 02.11.2025 року кредит було збільшено до 8000 грн; на підставі додаткової угоди від 16.11.2025 року кредит було збільшено до 11 000 грн
Водночас відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Станом на дату звернення до суду заборгованість перед позивачем становить 27 380,76 грн, яка складається з: 10 995,42 грн - тіла кредиту; 12 315,34 грн - процентів; 4070 грн - відсотків нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.
Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №30.10.2025-100002436 у розмірі 27 380,76 грн, судовий збір у сумі 2662,40 грн та витрати пов`язані з розглядом справи.
Представник позивача Сарана А.О. у судове засідання не з`явився у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного порядку розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
З матеріалів справи убачається, що 30.10.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено електронний кредитний договір №30.10.2025-100002436, який складається з наступних електронних документів : пропозиції про укладення договору до кредитного договору(кредитної лінії) (оферти) від 30.10.2025 року, розміщеної на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявки сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним кредитних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс- повідомленні на номер телефону вказаний при його ідентифікації на сайті, підтвердження кредитного договору та інформаційного повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору №30.10.2025-100002436 (кредитної лінії) від 30.10.2025 року ( а.с. 14-20).
Зазначений електронний кредитний договір, а саме перелічені вище документи з яких він складається та Інформаційне повідомлення позичальника підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором Е353, який був направлений на номер телефону відповідача - НОМЕР_1 .
Відповідно до умов електронного кредитного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 6000 грн., строком на 140 днів з дати його надання. За користування кредитом відповідач зобов`язався сплатити проценти, які розраховувались на наступних умовах. Фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.0% за 1 день користування кредитом.
02 листопада 2025 року між кредитодавцем та позичальником було укладено додатковий договір до кредитного договору, відповідно до якого за ініціативою Позичальника суму кредиту збільшено до 8000 грн шляхом надання другого траншу у розмірі 2000 грн. Кошти були перераховані на платіжну картку позичальника № НОМЕР_2 . Строк користування другим траншем становив 140 днів з дати надання першого траншу. За умовами додаткової угоди відповідач зобов`язався сплатити кредитодавцю комісії за надання другого траншу у розмірі 400 грн ( а.с.21-22).
16 листопада 2025 року між кредитодавцем та позичальником було укладено додатковий договір до кредитного договору - примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) - звернення позичальника, відповідно до якого за ініціативою Позичальника суму кредиту збільшено до 11 000 грн шляхом надання третього траншу у розмірі 3000 грн. Кошти були перераховані на платіжну картку позичальника № НОМЕР_2 . Строк користування третім траншем становив 140 днів з дати надання першого траншу. За умовами додаткової угоди відповідач зобов`язався сплатити кредитодавцю комісії за надання другого траншу у розмірі 600 грн.
Згідно з довідками ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18 квітня 2026 року, на картку відповідача № НОМЕР_3 було перераховано кошти на загальну суму 11 000 грн: 30 жовтня 2025 року - 6 000 грн, 02 листопада 2025 року - 2 000 грн та 16 листопада 2025 року - 3 000 грн (а.с. 12,13, 42)
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором 30.10.2025-100002436 від 30.10.2025 року станом на 25.06.2026 року заборгованість відповідача становить 27380,76 грн, з яких: 10 995,42 грн – заборгованості за кредитом, 12 315,34 грн – заборгованості за процентами; 4070 грн - залишок відсотків за ст. 625 ЦК України (а.с. 30-31).
Правовідносини сторін, у вказаній справі, склалися між ними у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.
Правовідносини даного правочину регулюються ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», нормативними актами Національного Банку України та Національної комісії з державного регулювання ринку фінансових послуг.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1,2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 4070 рн, суд доходить наступного.
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу(далі Закон).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Оскільки відсотки відповідно до ст.625 ЦК України нараховані за період з 27 листопада 2025 року по 19 березня 2026 року, то відповідач звільняється від обов`язку їх сплати на користь позивача.
Крім того, з розрахунку заборгованості, доданого позивачем, убачається, що 06 грудня 2025 року відповідачем було здійснено платіж у розмірі 4150,29 грн, з яких 1287,00 грн було зараховано на погашення заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до статті 625 ЦК України.
Відповідно, сплачені відповідачем кошти у розмірі 1287,00 грн підлягають відрахуванню із суми заборгованості, нарахованої позивачем. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №30.10.2025-100002436 у розмірі 22 023,76 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 995,42 грн та заборгованості за процентами в розмірі 11 028,34 грн = (12 315,34 грн (сума заборгованості за відсотками)- 1287 грн) .
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при поданні позову пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12, 13,200,258, 263-265,280 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №30.10.2025-100002436 від 30 жовтня 2025 року станом на 25 червня 2026 року в загальному розмірі 22 023 (двадцять дві тисячі двадцять три) грн 76 коп., з яких 10995,42 грн – заборгованість за тілом кредиту; 11 028,34 грн – залишок заборгованості за відсотками на р/р НОМЕР_5 , МФО 305299.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" 2129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн 92 коп судового збору та 138 грн 18 коп витрат пов`язаних з розглядом справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - адреса місцезнаходження: індекс 01032, вул. Саксаганського,133-А м. Київ, ЄДРПОУ: 37356833.

Відповідач: ОСОБА_1 - адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя С.Ф. Орлова

Повне заочне рішення суду складене 17 вересня 2026 року.