печерський районний суд міста києва
757/56830/24-ц
2-2769/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Єрмічової В. В.,
за участю секретаря судового засідання Римської Л. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,
УСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог: майнову шкоду у розмірі 19 705,62 грн; судовий збір у розмірі 1211,20 грн та судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.08.2023 в м. Києві на Дарницькому мосту (Печерський район м. Києва) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який порушивши правила дорожнього руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР216041049. Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснила виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 31 249,36 грн. Відповідно до звіту про визначення розміру збитку, вих. № ЦВ/23/4493 від 02.10.2023, установлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням зносу транспортного засобу становить 31 249,36 грн. Також, звітом про визначення розміру збитку вих. № ЦВ/23/4493 від 02.10.2023 встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 становить 51 355,08 грн. З огляду на наведене, позивач, посилаючись на положення статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, просив стягнути вказаний розмір майнової шкоди з відповідача ОСОБА_2 на його користь та понесені ним судові витрати.
Ухвалою суду від 06.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
10.12.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 19 705,62 грн.
31.03.2026 представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення, в яких заперечує проти задоволення позову в повному обсязі.
З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом у встановленому законом порядку, в клопотанні від 21.04.2026 представник позивача просив провести розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно дослідивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. 
Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 .
17.08.2023 о 09:35 у м. Києві на Дарницькому мості (Печерський район м. Києва) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу засобу «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який порушивши правила дорожнього руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 .
Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Обставини вчинення ДТП та вина відповідача ОСОБА_2 у її вчиненні підтверджуються постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2023 у справі № 757/37917/23, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 грн.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, оскільки вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні ДТП є доведеною, вказані обставини не підлягають доказуванню.
Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідальність власника автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант».
Відповідно до звіту про визначення розміру збитку вих. № ЦВ/23/4493 від 02.10.2023 встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням зносу транспортного засобу становить 31 249,36 грн.
Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 31 249,36 грн.
Відповідно до звіту про визначення розміру збитку вих. № ЦВ/23/4493 від 02.10.2023, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача становить 51 355,08 грн - п. 2.1. звіту про визначення розміру збитку вих. № ЦВ/23/4493 від 02.10.2023.
Таким чином, в обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про наявність підстав для стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_2 різниці між вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодування, з урахуванням часткового відшкодування шкоди, що становить 19 705,62 грн (51 355,08-31 249,36-400,00).
Вирішуючи обґрунтованість таких доводів позивача та наявність підстав для їх задоволення, суд керується наступним.
Згідно з ч. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як установлено судом із досліджених фактичних обставин справи, спір між сторонами виник з приводу завдання ОСОБА_2 шкоди майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка його завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з його вини.
Відповідно до частин 2, 5 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 461/8496/15.
При вирішенні даного спору суд також ураховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20).
Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV чинний на момент ДТП) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13.06.2019 у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17.10.2019 у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30.10.2019 у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17(провадження № 61-12032св19).
В ході судового розгляду позивач надав суду належні, допустимі та достатні докази того, що саме відповідач ОСОБА_2 своїми протиправними діями спричинив йому матеріальну шкоду.
Розмір завданої шкоди підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме звіт про визначення розміру збитку вих. № ЦВ/23/4493 від 02.10.2023, яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням зносу транспортного засобу становить 31 249,36 грн та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 становить 51 355,08 грн.
Визначаючи розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», суд бере до уваги звіт про визначення розміру збитку вих. № ЦВ/23/4493 від 02.10.2023, яким установлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу транспортного засобу становить 31 249,36 грн, з урахуванням положень ст. 29 Закону України № 1961-IV.
Визначаючи розмір майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, суд бере до уваги звіт про визначення розміру збитку вих. № ЦВ/23/4493 від 02.10.2023, яким установлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 становить 51 355,08 грн, а також ураховується, що сума страхового відшкодування, яка була сплачена страховиком становить 31 249,36 грн.
Таким чином, для повного відшкодування завданої позивачу шкоди залишилася різниця між страховим відшкодуванням та витраченими на ремонт автомобіля коштами у розмірі 19 705,62 грн (51 355,08-31 249,36-400,00).
При цьому, суд бере до уваги, що відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів того, що шкода позивачу могла бути завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 19 705,62 грн, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, то суд дійшов такого висновку.
З урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Отже, на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути 5 000 грн витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, пропорційно між відповідачами.
Оскільки позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за подання позовної заяви до суду, то вказаний розмір судових витрат слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 988, частин 1, 2 ст. 1166, частин 2, 5 ст. 1187 ЦК, ст. 1194 ЦК України, керуючись вимогами статей 12, 13, 76-78, 81, 128, 131, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 274, 275, 279, 352, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 19 705,62 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн та судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. 
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Повне найменування сторін у справі:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (код ЄДРПОУ 32382598), юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26.
Повний текст рішення складено: 21.04.2026.

Суддя В. В. Єрмічова