Справа № 163/1514/26 
Провадження № 2/163/574/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючої судді Гайдук А.Л.,
розглянувши у приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в :
У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 13 листопада 1999 року шлюбу позивача з відповідачем із передбачених ст.ст.110, 112 СК України підстав. 
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що з часом взаємини між подружжям поступово погіршилися. Відповідач не виявляє зацікавленості у створенні та збереженні нормальних сімейних відносин, не сприяє взаєморозумінню та підтримці в сім`ї. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводить до постійних конфліктів. Неповнолітніх дітей у шлюбі немає. Основною причиною розірвання шлюбу є глибокі розбіжності у поглядах на розподіл побутових обов`язків, спілкування та взаємоповагу. На цьому ґрунті між сторонами постійно виникають сварки та скандали. Сімейні відносини між сторонами припинені, а шлюб існує лише формально. Припинення сімейних відносин зумовлене також тривалою відсутністю позивача, який від початку війни проходить військову службу та у період з 18.11.2022 по 05.02.2026 перебував у полоні. Збереження шлюбу, який існує лише формально та позбавлений свого реального змісту, є недоцільним і суперечить інтересам обох сторін. 
Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 16 червня 2026 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
16 липня 2026 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила залишити без руху позовну заяву у зв`язку з недоліками: позивачем не зазначено про наявність електронного кабінету у сторін у справі, повну адресу представника позивача та всіх обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги. У разі усунення недоліків позовної заяви та продовження розгляду справи просила надати подружжю час строком шість місяців для можливого примирення. Додала, що твердження позивача не відповідають фактичним обставинам справи, його дії зумовлені перенесеними психологічними стражданнями, отриманими в результаті участі в бойових діях та перебуванні в полоні.
На що представник позивача 12 серпня 2026 року подав відповідь на відзив, у якій доводи відповідача вважає безпідставними, у задоволенні викладених у відзиві вимог просив відмовити, а позовні вимоги задовольнити. Зокрема вказав, що підстави для залишення без руху відсутні, зазначивши що позивач та відповідач не зареєстровані в «Е-Суді», представник позивача – зареєстрований, повна його адреса для отримання пошти: 44301, м. Любомль, вул. Ярослава Мудрого, 13, 2 поверх. Додав, що доводи відповідачки не входять до предмета доказування, достатнім мотивом для розірвання шлюбу є небажання позивача продовжувати шлюбні відносини.
Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.
Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони зареєстрували шлюб 13 листопада 1999 року у Виконавчому комітеті Нудиженської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис № 5.
Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Дослідивши матеріали справи та врахувавши надану представником позивача інформацію у відповіді на відзив, суд не знайшов підстав для залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на категоричні заперечення позивача про можливість відновлення стосунків суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, протилежне може бути розцінено як примушування до шлюбу та є недоцільним. 
Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки примушування до збереження шлюбу всупереч волі одного з подружжя є недопустимим.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задовольнити.
Зареєстрований 13 листопада 1999 року у Виконавчому комітеті Нудиженської сільської ради Любомльського району Волинської області за актовим записом № 5 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1064 (одну тисячу шістдесят чотири) гривні 96 копійок судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.
Інформація про сторін:
позивач – ОСОБА_1 ; місце проживання – АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ;
відповідач – ОСОБА_2 ; місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 .

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук