ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року | Справа №160/16257/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді | Прудника С.В. |
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 11.06.2026 року через систему “Електронний суд” позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії за віком, у розмірі 1,115 та 1,121;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 10.12.2025 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,115 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році”, у розмірі 1,121 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 №236 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році", та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату недоотриманої суми пенсії, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області в подальшому здійснювати перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 у відповідності до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV із застосуванням відповідних коефіцієнтів та розрахункових величин індексації.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Луганській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вказує, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі № 360/760/25, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025, було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області щодо не проведення індексації її пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірах 1,197 та 1,0796 за 2023 та 2024 роки відповідно, та зобов`язано відповідача провести відповідний перерахунок пенсії. Разом з тим, позивач зазначає, що у подальшому відповідач не здійснив індексацію її пенсії за 2025 та 2026 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні 1,115 та 1,121, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 та від 25.02.2026 № 236. Позивач вважає протиправною відмову відповідача у проведенні зазначених перерахунків, викладену у листі від 05.05.2026 №8809-7783/Ш-02/8-1200/26, оскільки, на її думку, положення частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачають обов`язкове щорічне проведення індексації пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався при обчисленні пенсії. Позивач посилається на те, що порядок, визначений постановами Кабінету Міністрів України та Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV, має застосовуватися з урахуванням висновків Верховного Суду щодо необхідності проведення індексації шляхом збільшення саме того показника середньої заробітної плати, який безпосередньо враховувався при призначенні пенсії, а не базового показника, встановленого станом на 01.10.2017. Крім того, позивач зазначає, що невиконання відповідачем обов`язку щодо подальшого проведення індексації пенсії порушує її право на належне пенсійне забезпечення та принцип правової визначеності, оскільки змушує її повторно звертатися до суду з аналогічними вимогами після кожного нового періоду індексації. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області щодо не проведення індексації її пенсії із застосуванням коефіцієнтів 1,115 та 1,121, зобов`язати відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії з 10.12.2025 року та провести виплату недоотриманих сум, а також зобов`язати відповідача у подальшому здійснювати індексацію пенсії відповідно до вимог статті 42 Закону України №1058-IV.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 12.06.2026 року передана судді Пруднику С.В.
16.06.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
01.07.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач зазначив, що при призначенні пенсії позивачу у 2022 році для обчислення її розміру застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн, а тому підстави для проведення індексації пенсії шляхом застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати за 2023-2024 роки відсутні, оскільки розмір середньомісячного заробітку позивача, врахованого при призначенні пенсії, перевищує показники, які застосовувалися для проведення відповідних перерахунків. Також відповідач посилався на те, що частиною другою статті 42 Закону України № 1058-IV передбачено проведення щорічного перерахунку пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, однак конкретні розмір та порядок такого збільшення визначаються Кабінетом Міністрів України. На думку відповідача, Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, передбачає застосування коефіцієнтів збільшення саме до показника середньої заробітної плати, який використовувався для обчислення пенсій станом на 01.10.2017, а не до показника, який був застосований при призначенні конкретної пенсії позивачу у 2022 році. Відповідач зазначив, що постановами Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 та від 25.02.2026 № 236 визначено особливості проведення індексації пенсій у 2025 та 2026 роках, зокрема передбачено застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати, однак такі положення не передбачають обов`язкового застосування коефіцієнтів 1,115 та 1,121 до пенсій, призначених у 2022 році, у разі якщо пенсія вже була перерахована відповідно до спеціального механізму, визначеного зазначеними постановами. Крім того, відповідач послався на те, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі № 360/760/25, яке набрало законної сили 09.09.2025, Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати 1,197 та 1,0796. У зв`язку з цим, на думку відповідача, додаткові підстави для проведення перерахунку пенсії із застосуванням коефіцієнтів 1,115 та 1,121 відсутні. Також відповідач зазначив, що звернення позивача від 03.03.2026 та 10.04.2026 були розглянуті в порядку Закону України «Про звернення громадян», а лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 15.05.2026 № 8809-7783/Ш-02/8-1200/26 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки ним не оформлювалася відмова у проведенні перерахунку пенсії. З огляду на викладене відповідач вважає свої дії правомірними, такими, що здійснені в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області з 11.06.2022 та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При призначенні пенсії позивачу для обчислення її розміру було враховано заробітну плату за період з 01.07.2000 по 31.05.2022 за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Показник середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії склав 27064,08 грн, при цьому показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовано при призначенні пенсії, становив 10846,37 грн.
З матеріалів справи також вбачається, що 03.03.2026 та 10.04.2026 позивач зверталася до органів Пенсійного фонду України із заявами щодо проведення індексації її пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 та від 25.02.2026 № 236.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 15.05.2026 № 8809-7783/Ш-02/8-1200/26 позивачу надано відповідь щодо порядку проведення індексації пенсії та роз`яснено відсутність підстав для здійснення такого перерахунку.
Також судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі № 360/760/25, яке набрало законної сили 09.09.2025, позов ОСОБА_1 було задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести з 14.10.2024 індексацію пенсії позивача із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 та 1,0796 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185.
На виконання зазначеного судового рішення відповідачем проведено відповідний перерахунок пенсії позивача.
Позивач, вважаючи порушеними його права на пенсійне забезпечення, звернулася з позовом до суду.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно приписів статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.
Відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
З метою забезпечення ефективної реалізації права громадян на перерахунок їх пенсії Кабінет Міністрів України 20 лютого 2019 року видав постанову № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», якою, серед іншого, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 124).
Пунктами 1 та 2 Порядку №124 від 20.02.2019 визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 5 Порядку №124 від 20.02.2019, у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до Постанови КМУ № 265 від 26.03.2008 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням КМУ в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Отже, в силу приписів пункту 5 Порядку №124 від 20.02.2019, у 2019 році при перерахунку пенсій застосовувався показник середньої заробітної плати станом на 01.10.2017.
Таким чином, положення Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», не узгоджені з приписами частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);
показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 (за приписами Порядку).
У випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Отже, Порядок №124 від 20.02.2019 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тобто, положення пункту 5 Порядку №124 від 20.02.2019 повинні застосовуватися у відповідності з частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.
Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 13.01.2025 у справі №160/28752/23.
Як уже встановлено судом, з 25.09.2022 року позивач отримує пенсію за віком та під час її розрахунку відповідачем застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2019-2021 роки, у розмірі 10846,37 грн.
Відповідно до Постанов №168 та №185 Урядом запроваджені з 01.03.2023 та з 01.03.2024 року відповідно, перерахунки пенсій, у зв`язку з щорічною індексацією, які проводяться із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1, 197 та у розмірі 1,0796.
Таким чином, при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.03.2023 та з 01.03.2024 року, у зв`язку з щорічною індексацією відповідно до запроваджених Урядом постанов, відповідач мав проіндексовати встановлений станом на момент призначення пенсії позивача показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки, в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнти збільшення у розмірі 1, 197 та у розмірі 1,0796 відповідно.
Натомість, відповідач при вчиненні спірних дій врахував вимоги Порядку №124 та показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 (3764,40 грн) та встановив позивачеві відповідну щомісячну доплату до пенсії замість застосування коефіцієнта збільшення у відповідному розмірі до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача (10846,37 грн), та такі дії судом визнаються протиправними.
Щодо індексацій пенсій у 2025-2026 роках суд зазначає про таке.
Виходячи з темпів зростання споживчих цін у 2024 році (12%) і зростання середньої заробітної плати (11%) за останні три роки (2022-2024 роки) порівняно з попередніми трьома роками (2021- 2023 роки) постановою КМУ №209 встановлено для підвищення пенсії коефіцієнт 1,115, що відповідає приписам абзацу другого частини другої статті 42 Закону №1058-IV.
Вказаний коефіцієнт закріплений в пункті 1 Постанови №209 за приписами якого установлено, зокрема, що з 1 березня 2025, перерахунок пенсій, згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
Разом з тим, в підпункті 6 пункту 2 Постанови №209 встановлені відмінні від вказаного коефіцієнт збільшення, а саме: за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2024 включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/перерахунку їх пенсії, на коефіцієнт збільшення:
- для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2021 році, - 1,0575;
- для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2022 році, - 1,046;
- для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році, - 1,0345;
- для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2024 році, - 1,023.
Крім того, занижуючи коефіцієнти також передбачені підпунктом 6 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2026 р. № 236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році», за приписами якого за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2025 включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови (на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,121), перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/перерахунку їх пенсії, на коефіцієнт збільшення:
для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та які враховувалися для призначення пенсії у 2021 і 2022 роках, - 1,061;
для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році, - 1,048;
для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2024 році, - 1,036;
для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2025 році, - 1,024.
Судом встановлено, що відповідачем з 01.03.2025 та з 01.03.2026 року проведено індексацію пенсії позивача із збільшенням показника середньої заробітної плати, встановленого позивачеві станом на момент призначення пенсії 10846,37 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,046 з 01.03.2025 року та на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,061 з 01.03.2026 року та такі дії відповідачем вчинені з урахуванням вимог підпунктів 6 пунктів 2 Постанов КМУ №209 та № 236.
Водночас, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 у справі № 320/14123/25, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2026 року у справі №320/14123/25, визнано протиправним та нечинним підпункт 6 пункту 2 Постанови КМУ № 209, яким установлені зменшені коефіцієнти збільшення для певних категорій пенсіонерів залежно від року виходу на пенсію.
Слід зазначити, що норми підпункту 6 пункту 2 Постанови КМУ № 236 у судовому порядку нечинними не визнавалася, однак судом враховується, що запровадивши механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, Держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням уніфікованого механізму індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема, пенсій.
Отже, встановлення занижених показників коефіцієнту збільшення у підпункті 6 пункту 2 Постанови №236 нівелює основне призначення індексації грошових доходів населення - підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін та суперечить акту вищої юридичної сили Закону 1058-IV.
Крім того, Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).
Отже, в 2025-2026 роках пенсія позивача має бути проіндексована за коефіцієнтом збільшення за п. 1 Постанови 209 (у розмірі 1,115) та за коефіцієнтом збільшення за п. 1 Постанови 236 (у розмірі 1,121), тоді як дії відповідача щодо застосування підпунктів 6 пунктів 2 Постанов КМУ №209 та № 236 при проведенні індексації пенсії позивача, є протиправними.
За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення у цій частині.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в подальшому здійснювати перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 42 Закону України № 1058-IV із застосуванням відповідних коефіцієнтів та розрахункових величин індексації, суд зазначає наступне.
Заявлена вимога фактично спрямована на зобов`язання відповідача у майбутньому здійснювати невизначену кількість перерахунків пенсії позивача при настанні відповідних умов, визначених законодавством, із застосуванням коефіцієнтів індексації, які будуть встановлені у подальшому нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.
Разом із тим, відповідно до частини другої статті 42 Закону України № 1058-IV перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні проводиться щороку з 1 березня. При цьому розмір та порядок такого збільшення визначаються Кабінетом Міністрів України з урахуванням наявних фінансових можливостей бюджету Пенсійного фонду України.
Отже, проведення майбутньої індексації пенсії залежить від настання передбачених законом юридичних фактів, прийняття відповідних рішень Кабінетом Міністрів України та встановлення конкретних коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати на відповідний рік.
Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому судовому захисту підлягає саме порушене право особи, а не право, яке може бути порушене у майбутньому.
Зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії на майбутнє без встановлення факту порушення права та без визначення конкретного правового регулювання, яке має застосовуватися, фактично означало б втручання суду у дискреційні повноваження органу державної влади та передчасне вирішення спорів щодо правовідносин, які ще не виникли.
Аналогічний підхід застосовується Верховним Судом, який неодноразово зазначав, що судове рішення має стосуватися конкретного спору, наявного на час звернення до суду, а не передбачуваних майбутніх правовідносин.
Крім того, статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Відтак відповідач і надалі зобов`язаний здійснювати перерахунок пенсій у випадках та порядку, визначених чинним законодавством, однак відсутні правові підстави для покладення на нього обов`язку здійснювати такі перерахунки заздалегідь, без встановлення конкретних умов їх проведення.
З огляду на викладене, вимога позивача про зобов`язання відповідача в подальшому здійснювати перерахунок (індексацію) пенсії із застосуванням відповідних коефіцієнтів та розрахункових величин індексації є передчасною, не пов`язана з конкретним порушенням прав позивача та не підлягає задоволенню.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у визначений судом спосіб.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1331,20 грн.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1331,20 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії за віком, у розмірі 1,115 та 1,121.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 10.12.2025 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,115 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році”, у розмірі 1,121 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 №236 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році", та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату недоотриманої суми пенсії, з урахуванням виплачених сум;
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код ЄДРПОУ 21782461) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя С. В. Прудник