Єдиний унікальний номер справи 185/9636/26
Провадження № 1-кп/185/1531/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участі секретаря ОСОБА_2 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026046370000187 від 04 червня 2026 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_3 , 
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 (дистанційно),

В С Т А Н О В И В :
04 червня 2026 року приблизно о 13 години 03 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку 38, с. Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, побачив, що на його знайомого гр. ОСОБА_6 працівниками ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 663141 від 04 червня 2026 року, після чого у ОСОБА_3 виник умисел на пошкодження офіційного документу в інших особистих інтересах.
У відповідності до п. 6 Розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого Наказом МВС України № 654 від 01 серпня 2018 року, терміновий заборонний припис стосовно кривдника складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника на якому проставлено відповідні серію та номер, тобто є офіційним документом.
ОСОБА_3 реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на пошкодження офіційного документу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вихватив з рук працівника поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області складений ним терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_6 серії АА №? 663141 від 04 червня 2026 року, який перебував у законному володінні працівників поліції та підлягав врученню особі, пошкодив - розірвав на частини, чим привів вказаний офіційний документ у стан, який перешкоджає його подальшого використанню за цільовим призначенням.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як умисне пошкодження офіційних документів, вчинене в інших особистих інтересах.
12 червня 2026 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор просила затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що укладена угода відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. 

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 від 12 червня 2026 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирається.
Процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-25/21004-ТР від 10 червня 2026 року у розмірі 2888, 16 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. 
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд –

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 червня 2026 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2888 (дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 16 (шістнадцять) коп. на користь держави.
Речові докази: 
- фрагменти термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №663141 від 04 червня 2026 року у кількості трьох фрагментів оригіналу поміщеного до спецпакету SUD2087461 та копія вище вказаного протоколу вигляді трьох фрагментів поміщених до спецпакету SUD2087462, - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 12026041370000187 від 04 червня 2026 року.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1