ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 вересня 2026 року 
м. Київ 

справа № 405/7359/20 
провадження № 61-8539св26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьоїсудової палати Касаційного цивільного суду: 
судді-доповідача - Петрова Є. В., 
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Пророка В. В., 

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 , 
третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України, 
заявники: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником якої є ОСОБА_4 , 

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Подільського районного суду міста Кропивницького від 25 березня 2026 року у складі судді Шевченко І. М. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 червня 2026 року у складі колегії суддів Єгорової С. М., Карпенка О. Л., Мурашка С. І. у справі за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником якої є ОСОБА_4 , про заміну сторін у виконавчому провадженні, 

ВСТАНОВИВ: 

Описова частина 

Короткий зміст заявлених вимог 

У березні 2026 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , законним представником якої є ОСОБА_4 (далі - заявники), звернулися до суду із заявою, у якій просили: 
- замінити стягувача ОСОБА_1 на заявників як правонаступників у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого 18 лютого 2021 року Ленінським районним судом міста Кіровограда у справі № 405/7359/20; 
- замінити боржника - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта») - на Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) як особу, яка виконує гарантійні функції щодо здійснення регламентних виплат за зобов`язаннями цього страховика. 

Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківський ВДВС у місті Києві) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого 18 лютого 2021 року Ленінським районним судом міста Кіровограда у справі № 405/7359/20. Згідно з виконавчим листом стягувачем була ОСОБА_1 , а боржником - ТДВ «СТ «Домінанта». 

Державний виконавець постановою від 18 липня 2022 року повернув виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що вжитими заходами не вдалося виявити майно боржника, на яке могло бути звернено стягнення. 

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла. Після її смерті спадщину прийняли ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . 

Також заявники зазначали, що Господарський суд Дніпропетровської області постановою від 23 травня 2024 року у справі № 904/1646/23 визнав ТДВ «СТ «Домінанта» банкрутом, припинив процедуру розпорядження його майном та повноваження розпорядника майна. 

Посилаючись на офіційне повідомлення, розміщене на вебсайті МТСБУ, заявники вказували, що у зв`язку з визнанням ТДВ «СТ «Домінанта» банкрутом та підтвердженням його неплатоспроможності МТСБУ розпочало здійснення регламентних виплат за зобов`язаннями цього страховика. 

Вважаючи, що наведені обставини свідчать про наявність підстав для заміни стягувача та боржника у виконавчому провадженні, просили заяву задовольнити. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 

Подільський районний суд міста Кропивницького ухвалою від 25 березня 2026 року заяву задовольнив. 

Замінив стягувача ОСОБА_1 на її правонаступників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на підставі виконавчого листа № 405/7359/20, виданого 18 лютого 2021 року Ленінським районним судом міста Кіровограда. 

Замінив боржника ТДВ «СТ «Домінанта» на МТСБУ як гаранта здійснення регламентних виплат за зобов`язаннями цього страховика у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на підставі виконавчого листа № 405/7359/20, виданого 18 лютого 2021 року Ленінським районним судом міста Кіровограда. 

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що після смерті ОСОБА_1 право вимоги за судовим рішенням увійшло до складу спадщини, а тому наявні підстави для заміни стягувача її правонаступниками відповідно до статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 

Щодо заміни боржника суд керувався тим, що ТДВ «СТ «Домінанта» визнано банкрутом, а МТСБУ відповідно до законодавства про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснює регламентні виплати за зобов`язаннями страховиків, визнаних банкрутами. 

Пославшись на офіційне повідомлення, розміщене на вебсайті МТСБУ, про початок здійснення таких виплат за зобов`язаннями ТДВ «СТ «Домінанта», суд дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні. 

Крім того, суд зазначив, що процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії виконання судового рішення, у тому числі після повернення виконавчого документа стягувачу, та, посилаючись на статті 512, 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтю 442 ЦПК України, частину п`яту статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов висновку про задоволення заяви в повному обсязі. 

Кропивницький апеляційний суд постановою від 04 червня 2026 року апеляційну скаргу МТСБУ залишив без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Кропивницького від 25 березня 2026 року в частині заміни боржника у виконавчому провадженні - без змін. 

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні. 

ТДВ «СТ «Домінанта» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а відповідно до офіційного повідомлення, розміщеного на вебсайті МТСБУ, останнє розпочало здійснення регламентних виплат за зобов`язаннями цього страховика у зв`язку з його неплатоспроможністю. За таких обставин суд першої інстанції правомірно замінив боржника ТДВ «СТ «Домінанта» на МТСБУ у виконавчому провадженні. 

Апеляційний суд також зазначив, що процесуальне правонаступництво допускається на стадії виконання судового рішення за наявності правонаступництва у матеріальних правовідносинах, а доводи апеляційної скарги МТСБУ не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та зводяться до незгоди з ними. 

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 

У червні 2026 року МТСБУ подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Кропивницького від 25 березня 2026 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 червня 2026 року в частині заміни боржника у виконавчому провадженні і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви. 

Касаційну скаргу заявник подав на підставі абзацу другого частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтовував тим, що на час ухвалення оскаржуваних судових рішень діяла нова редакція статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», внесена Законом України № 3720-ІХ, яка прямо передбачає, що заміна страховика, який є боржником у виконавчому провадженні, на МТСБУ не допускається. Проте суди попередніх інстанцій цієї норми не застосували. 

Крім того, МТСБУ не несе обов`язку щодо виконання всіх грошових зобов`язань страховика-банкрута, зокрема щодо сплати пені, інфляційних втрат, процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, та моральної шкоди, а тому безпідставне покладення на МТСБУ обов`язку з виконання судового рішення у повному обсязі суперечить спеціальному законодавству. 

Також суди попередніх інстанцій, застосувавши положення статей 512, 514, 515 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 442 ЦПК України, не врахували висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19 липня 2023 року у справі № 910/16820/21, згідно з якими МТСБУ не є правонаступником страховика, визнаного банкрутом, а здійснює гарантійні функції щодо відшкодування шкоди лише у випадках та порядку, визначених спеціальним законом. 

Відзиви на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили. 

Рух справи в суді касаційної інстанції 

Верховний Суд ухвалою від 30 червня 2026 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали із Подільського районного суду міста Кропивницького. 

21 липня 2026 року матеріали справи № 405/7359/20 надійшли до Верховного Суду. 

Верховний Суд ухвалою від 28 липня 2026 року призначив справу до судового розгляду. 

Фактичні обставини, з`ясовані судами 

23 листопада 2017 року в місті Кропивницькому сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Renault Kangoo» під керуванням ОСОБА_2 та « Volkswagen Jetta », власником якого була ОСОБА_1 . 

Ленінський районний суд міста Кіровограда постановою від 26 грудня 2017 року визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом № АН/7565476. 

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 

Ленінський районний суд міста Кіровограда рішенням від 18 лютого 2021 року у справі № 405/7359/20 позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Стягнув із ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 8 228,32 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 78 255,20 грн, інфляційні втрати у розмірі 13 890,00 грн, витрати на проведення експертної оцінки транспортного засобу у розмірі 5 000,00 грн, а також 30 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. 

На підставі зазначеного рішення було відкрито виконавче провадження. Державний виконавець постановою від 18 липня 2022 року повернув виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. 

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла. Після її смерті приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу завів спадкову справу № 27/2023. Заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_4 , який також діє як законний представник малолітньої ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 . 

Господарський суд Дніпропетровської області постановою від 23 травня 2024 року у справі № 904/1646/23 визнав ТДВ «СТ «Домінанта» банкрутом, припинив процедуру розпорядження його майном, припинив повноваження розпорядника майна та відкрив ліквідаційну процедуру. 

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТДВ «СТ «Домінанта» перебуває у стані припинення. 

Суди також з`ясували, що на офіційному вебсайті МТСБУ розміщено повідомлення про початок здійснення регламентних виплат за зобов`язаннями ТДВ «СТ «Домінанта» у зв`язку з визнанням цього страховика банкрутом та підтвердженням його неплатоспроможності. 

Мотивувальна частина 

Позиція Верховного Суду 

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 

Відповідно до пункту 28 частини першої статті 353, пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. 

Згідно з абзацом другим частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими(частина перша статті 400 ЦПК України). 

За змістом касаційної скарги ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду оскаржуються тільки в частині заміни боржника у виконавчому провадженні, а тому на підставі положень частини першої статті 400 ЦПК України Верховний Суд переглядає ці судові рішення лише в зазначеній частині. 

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають. 

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. 

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. 

У частині першій статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. 

Відповідно до частин першої та другої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. 

Процесуальне правонаступництво є похідним від правонаступництва у матеріальних правовідносинах і допускається лише за умови переходу до іншої особи прав та обов`язків сторони спірного матеріального правовідношення у випадках та порядку, визначених законом. 

Отже, вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд повинен встановити наявність передбачених законом підстав матеріального правонаступництва, а також перевірити, чи допускає закон перехід відповідних прав та обов`язків від первісного боржника до іншої особи. 

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи заяву в частині заміни боржника, керувалися тим, що ТДВ «СТ «Домінанта» визнано банкрутом, а МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розпочало здійснення регламентних виплат за зобов`язаннями цього страховика. 

Проте з такими висновками погодитися не можна з огляду на таке. 

Відповідно до пункту 20.3 статті 20 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1961-IV), у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика для виконання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності приймає на себе МТСБУ лише у разі недостатності коштів та майна страховика, що ліквідується, для виконання його зобов`язань у повному обсязі. 

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.2 статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 

Водночас виконання МТСБУ визначених законом гарантійних функцій не є правонаступництвом у розумінні статей 512, 514 ЦК України. 

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 липня 2023 року у справі № 910/16820/21 (провадження № 12-44гс22) роз`яснила, що випадок здійснення МТСБУ відшкодування шкоди за зобов`язаннями страховика, якого визнано банкрутом, не є тотожним правонаступництву, яке є підставою заміни сторони у зобов`язанні відповідно до статті 512 ЦК України. Закон № 1961-IV не містить правових підстав для покладення на МТСБУ такого самого обсягу зобов`язань за договором страхування, який мав страховик, що ліквідується. МТСБУ є спеціальним суб`єктом у сфері обов`язкового страхування, який гарантує потерпілій особі отримання регламентної виплати у випадках та порядку, визначених законом. 

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що МТСБУ приймає на себе обов`язок щодо відшкодування шкоди лише за зобов`язаннями страховика, для виконання яких недостатньо його коштів та майна, а відшкодування здійснюється у формі регламентної виплати за рахунок фонду захисту потерпілих. При цьому МТСБУ не відповідає за прострочення виконання страховиком його грошового зобов`язання та не зобов`язане виконувати всі обов`язки страховика у тому самому обсязі. Натомість у разі прострочення здійснення саме регламентної виплати відповідальність МТСБУ виникає лише за власне прострочення. 

Таким чином, виконання МТСБУ гарантійних функцій не свідчить про перехід до нього всіх прав та обов`язків страховика та не утворює матеріального правонаступництва, яке є необхідною передумовою процесуального правонаступництва відповідно до статей 55 та 442 ЦПК України. 

У справі, що переглядається, Ленінський районний суд міста Кіровограда рішенням від 18 лютого 2021 року стягнув із ТДВ «СТ «Домінанта» не лише страхове відшкодування, а й проценти за користування чужими грошовими коштами, пеню, інфляційні втрати, витрати на проведення експертної оцінки транспортного засобу та моральну шкоду. 

Отже, замінивши боржника у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій фактично поклали на МТСБУ обов`язок виконати судове рішення у повному обсязі як на правонаступника страховика-банкрута, хоча такий висновок суперечить наведеному правовому висновку Великої Палати Верховного Суду та спеціальному правовому регулюванню. 

Крім того, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою, що на час розгляду заяви діяли зміни, внесені Законом України від 21 травня 2024 року № 3720-ІХ до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». 

Відповідно до зазначених змін заміна страховика, що є боржником у виконавчому провадженні, на МТСБУ не допускається (частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»). 

Отже, законодавець спеціально врегулював механізм виконання МТСБУ гарантійних функцій та одночасно прямо виключив можливість застосування до таких правовідносин інституту процесуального правонаступництва. 

Проте суди попередніх інстанцій зазначених положень спеціального закону не врахували, застосували до спірних правовідносин загальні положення статей 55, 442 ЦПК України та статей 512, 514 ЦК України без урахування особливостей правового статусу МТСБУ, визначених спеціальним законом, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні. 

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги 

Відповідно до частин першої, четвертої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. 

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення в частині заміни боржника підлягають скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні заяви. 

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 

ПОСТАНОВИВ: 

Касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити. 

Ухвалу Подільського районного суду міста Кропивницького від 25 березня 2026 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 червня 2026 року в частині задоволення заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні скасувати. 

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , законним представником якої є ОСОБА_4 , про заміну боржника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на Моторне (транспортне) страхове бюро України у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 відмовити. 

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач | Є. В. Петров
Судді | А. І. Грушицький
| А. А. Калараш
| І. В. Литвиненко
| В. В. Пророк