Справа № 420/2931/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Васильєв Павло Олегович, звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у невнесенні за заявою ОСОБА_1 про внесення змін (виправлень) до персональних та службових даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 27.01.2026 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка подана 28.01.2026, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів змін до персональних та службових даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , номер в реєстрі АІТС «Оберіг» - 210120220640429500004, про проходження медичного огляду військово-лікарської комісії 08.10.2008 з метою визначення ступеня придатності до військової служби, про її результати - непридатний до військової служби, та про виключення з військової обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів за заявою ОСОБА_1 про внесення змін (виправлень) до персональних та службових даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 27.01.2026 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка подана 28.01.2026, зміни до персональних та службових даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , номер в реєстрі АІТС «Оберіг» - 210120220640429500004, про проходження медичного огляду військово-лікарської комісії 08.10.2008 з метою визначення ступеня придатності до військової служби, про її результати - непридатний до військової служби, та про виключення з військової обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про проходження ним 08.10.2008 року військово-лікарської комісії, визнання його непридатним до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних. Наявними у Позивача військово-обліковими документами підтверджується, що він був визнаний непридатним до військової служби та виключений з військового обліку, у зв`язку з чим втратив статус військовозобов`язаного.
Відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органи ведення Реєстру зобов`язані забезпечувати його ведення, актуалізацію та внесення змін до персональних і службових даних на підставі документів, поданих військовозобов`язаними. Незважаючи на подання позивачем 28.01.2026 року заяви з належними доказами, Відповідач не вніс відповідні відомості до Реєстру, чим допустив протиправну бездіяльність.
Враховуючи, що виключення позивача з військового обліку відбулося на законних підставах, а обов`язок щодо актуалізації відомостей Реєстру покладено саме на орган його ведення, відмова у внесенні відповідних даних порушує права та законні інтереси позивача. Тому наявні правові підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність позивача до військової служби та його виключення з військового обліку.
Ухвалою від 10.02.2026 провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Також ухвалою суду від 10.02.2026 року зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надати до суду копію заяви ОСОБА_1 про внесення змін (виправлень) до персональних та службових даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 27.01.2026 з доданими до неї документами та витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно позивача.
Відповідачем відзив на адміністративний позов не надано.
Рішення ухвалюється судом в межах строку розгляду справи з урахуванням строку перебування судді у щорічній основній відпустці та на лікарняному, а також з урахуванням періодів тривалої відсутності електроенергії в будівлі суду внаслідок ракетних обстрілів збройними угрупуваннями російської федерації та тривалості повітряних тривог, оголошених в м. Одесі.
Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 23.01.2026 через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (застосунок «Резерв +») отримав військово-обліковий документ в електронній формі та розширені дані з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. З отриманих документів позивачу стало відомо, що в Реєстрі містяться відомості про перебування його з 29.09.2009 року на військовому обліку як військовозобов`язаного у ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому відомості про зняття або виключення з військового обліку відсутні. Також у зазначених документах містилися відомості про проходження позивачем військово-лікарської комісії 28.10.2008 року та зазначено постанову військово-лікарської комісії: «непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час», номер в реєстрі АІТС «Оберіг» - 210120220640429500004.
Судом встановлено, що позивачу 02.10.2009 року ІНФОРМАЦІЯ_5 видано посвідчення № НОМЕР_2 .
У зазначеному посвідченні у графі 13 міститься запис про те, що 28.10.2008 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 позивача визнано непридатним до військової служби за ст.55 п. «б» Розкладу хвороб наказу МОУ №207 від 1999 року, із зазначенням: «НЕВІЙСЬКОВОЗОБОВ`ЯЗАНИЙ».Також у посвідченні № НОМЕР_2 у графі «Відмітка про військовий облік» міститься запис: «ЗНЯТО», знятий з військового обліку на підставі наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року, «НЕВІЙСЬКОВОЗОБОВ`ЯЗАНИЙ».
Крім того, у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданому 21.02.2005 року Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області, у графі «ОСОБЛИВІ ВІДМІТКИ» міститься штамп про те, що позивач є невійськовозобов`язаним.
Судом встановлено, що 28.01.2026 року позивач подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про внесення змін (виправлень) до персональних та службових даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У зазначеній заяві позивач просив внести до Реєстру відомості про проходження ним 08.10.2008 року військово-лікарської комісії, її результат — непридатність до військової служби, а також відомості про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних. До заяви позивачем були додані копії військово-облікового документа в електронній формі від 23.01.2026 року, розширених даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 23.01.2026 року, копії паспорта громадянина України, картки платника податків та посвідчення № НОМЕР_2 .
Вказана заява була отримана ІНФОРМАЦІЯ_2 28.01.2026, що підтверджується відміткою про отримання.
Судом встановлено, що листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.01.2026 №1008 позивачу було повідомлено про необхідність його особистої явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання інформації.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено та діє до тепер.
Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 30.12.2022 №1487 затвердив «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі – Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16.03.2017 № 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон № 1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 12, частинами 1, 3 статті Закону №1951-VIII, Реєстр ведеться в електронній формі з єдиною централізованою базою даних, яка містить персональні та службові дані всіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Для ведення Реєстру застосовуються системні класифікатори. Системні класифікатори, необхідні для функціонування Реєстру, розробляються адміністратором Реєстру. Персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться до бази даних Реєстру у формі запису - сукупності всіх даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачених статтями 7 і 8 цього Закону.
Ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Згідно із частинами 1, 2 статті 14-1 Закону №1951-VIII електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Порядок електронної ідентифікації в електронному кабінеті, перелік відомостей, що відображаються в ньому, а також перелік послуг, які надаються призовнику, військовозобов`язаному, резервісту через електронний кабінет, визначається Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та/або Положенням про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
З урахуванням зазначеного, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних. До Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Отже, для включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру позивач мав звернутися з мотивованою заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_8 .
За обставинами справи, позивачем подано до відповідача заяву про внесення змін (виправлень) до персональних та службових даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервистів.
За результатами розгляду заяви відповідач надав відповідь листом від 30.01.2026 №1008.
Отже, подана позивачем заява є заявою до органів введення реєстру, яка подається для вчинення суб`єктом будь яких дій, зокрема і внесення відомостей до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином відповідачем протиправно не розглянуто заяву позивача та запропоновано йому отримати відомості при особистій явці.
Отже суд враховує, що заява позивача не була фактично розглянута відповідачем.
Разом з тим, суд зазначає, що вирішення питання щодо внесення конкретних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів належить до компетенції органу ведення Реєстру.
При цьому суд не може підміняти суб`єкта владних повноважень та перебирати на себе його дискреційні повноваження щодо оцінки поданих документів, перевірки їх належності та достатності, а також прийняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви.
Завдання адміністративного суду полягає у перевірці правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а не у здійсненні замість нього владних управлінських функцій.
Водночас дискреційні повноваження відповідача у даному випадку не означають можливість діяти на власний розсуд без дотримання вимог законодавства, оскільки орган ведення Реєстру зобов`язаний розглянути подану заяву, надати їй належну правову оцінку та прийняти вмотивоване рішення.
Згідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Водночас згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.
Таким чином, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та для належного захисту прав та інтересів позивача задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання позивача повторно розглянути заяву позивача від 27.01.2026 з урахуванням висновків суду у цьому рішенні та відмовити у задоволення позову в частині, що стосується внесення змін (виправлень) до персональних та службових даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем до позову додано квитанцію №2.514260385.1 від 02.02.2026 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1331,20 грн.
Таким чином з урахування часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору у розмірі 1331,20 грн. сплаченого позивачем з ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді відмови у розгляді заяви ОСОБА_1 ОСОБА_1 про внесення змін (виправлень) до персональних та службових даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 27.01.2026 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка подана 28.01.2026 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 внести в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення змін (виправлень) до персональних та службових даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 27.01.2026 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка подана 28.01.2026, з урахуванням висновків суду у даному рішенні.
У задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ІПН НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний