ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24369/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 р. (суддя Калугіна Н.Є.) в адміністративній справі №160/24369/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , пред`явлений нею до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення, оскаржені ОСОБА_1 . 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 р. ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути на її користь з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що наданий позивачкою договір про надання правової допомоги не підтверджує надання правової допомоги через відсутність номеру справи. Станом на день укладення договору №12/01-25 від 12.01.2025 позовна заява ще не була подана до суду, і номер справи був визначений значно пізніше. Суд першої інстанції проігнорував інші докази – ордер, виданий адвокатом, який містить усі відомості для ідентифікації договору, клієнта та суд.
У поданій апеляційній скарзі відповідач просить залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін, вказуючи на те, що відсутність в матеріалах справи відомостей, підтверджених документально, щодо виконаних доручень та дій, передбачених договором, які вчинялися адвокатом саме в цій справі та, беручи до уваги, що адвокат не позбавлений права надавати послуги одній і тій самій стороні в межах різних правовідносин, відсутність у документах вказівки на конкретну справу № 160/24369/25 або вид правовідносин та предмет спору позбавляє можливості встановити реальність та фактичне понесення таких витрат в межах справи №160/24369/25. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Суд першої інстанції відмовив позивачці в ухваленні додаткового рішення з підстави відсутності у наданих позивачкою документах відомостей про те, що правова допомога надавалсь саме в межах розгляду справи №160/24369/25.
За приписами статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, у тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до частини 1, 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях у справі "Баришевський проти України", у справі "Гімайдуліна і інших проти України", у справі "Двойних проти України", у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
ОСОБА_1 на підтвердження судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, в сумі 20 000,00 грн. надано: договір про надання правової допомоги від 01.08.2025, укладений із адвокатом Нестеренко Д.С., та квитанція до прибутково-касового ордеру № 01/08/25 (а.с.108-110). 
За умовами зазначеного Договору адвокат прийняв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 правову допомогу в судах усіх інстанцій, в тому числі, за окремими дорученнями шляхом представництва у справі щодо оскарження податкових повідомлень-рішень та надання послуги з питання встановлення родинних зв`язків та національності, усного та письмового консультування з правових питань; складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв тощо; надання консультаційних послуг щодо захисту інтересів Клієнта в органах судової влади; особистої участі та представництва Клієнта в загальних, адміністративних та господарських судах України.
Як вбачається зі змісту квитанції до прибутково-касового ордеру, за вказаним Договором здійснена оплата в розмірі 20 000,00 грн. за надання юридичних послуг у кількості « 1». Ця сума відповідає узгодженому сторонами Договору гонорару (вартість послуг) адвоката (п. 4.1). 
Разом з цим, жодних документів на підтвердження конкретного виду/переліку робіт/послуг, виконаних адвокатом у зв`язку із оскарженням податкових повідомлень-рішень, які є предметом спору у справі №160/24369/25, матеріали справи не містять. 
Колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що Договором від 01.08.2025 визначений перелік правових послуг, який не обмежується виключно представництвом інтересів ОСОБА_1 у справі щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, тому необхідним є доведення обставини того, які саме роботи виконані адвокатом із переліку, наведеному у п. 1.1. Договору, і пов`язаність їх з предметом спору у цій справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що станом на день укладення Договору позовна заява ще не була подана до суду, тому номер справи не міг бути відомий сторонам, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки сторони могли конкретизувати перелік робіт із зазначенням номерів податкових повідомлень-рішень, які були прийняті у листопаді 2024 року, а також оформити акт приймання-передачі виконаних робіт із наведенням конкретного їх переліку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального права, тому підстави для її скасування, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 р. в адміністративній справі №160/24369/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 17 липня 2026 р. та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник