308/9434/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., розглянувши матеріали начальника комендантського відділення НОМЕР_1 прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи (служби), посада: контролер 3 комендантської групи комендантського відідлення НОМЕР_1 прикордонного загону, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
26.06.2026 року о 08 год 00 хв. під час ранкового шикування особового складу комендантського відділення було виявлено відсутність військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_1 який відповідно до розпорядку дня затвердженого начальником НОМЕР_1 прикордонного загону мав прибути до місця проходження служби о 08:00 26.06.2026, водночас ОСОБА_1 прибув о 19:00 26.06.2026 до НОМЕР_1 прикордонного загону, що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та був безпідставно відсутній з 08:00 26.06.2026 по 19:00 26.06.2026. 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП – недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлявся. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності та визнання вини.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 172-15 КУпАП диспозиція статті передбачає недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
 
Частиною 2 ст.172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду. 
 
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
 
17.03.2014 Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження Законом України № 1126-VII від 17.03.2014 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» цей Указ набрав чинності, його дію продовжено Указом Президента України 14.01.2015, а Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено загальну мобілізацію та після його затвердження Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» цей Указ набрав чинності з дня фактичного початку воєнних дій, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 18.03.2014 розпочався особливий період, який триває наразі.
 
У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого ЗУ «Про затвердження указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє станом на даний час.
 
З огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.
 
Згідно Листа ВС від 13.07.2018 року №60-1543/0/2-18 «Щодо тлумачення поняття «особливий період» вбачається, що Верховний суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою в Україні діє особливий період.
 
Військовослужбовці відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу), запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття.
Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №146649 від 27.06.2026 року, даними військового квитка серії НОМЕР_2 від 04.10.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
 
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що гр. ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.172-15 КУпАП кваліфіковані правильно.
Обставиною , що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - є визнання вини. 
Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та відповідно до вимог ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, а отже суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.2 ст.172-15 КУпАП у вигляді штрафу.
Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, як військовослужбовця.
Керуючись ст. ст. 172-15, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суддя –
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору, як військовослужбовця.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду К.К. Бенца