Справа № 591/2181/26
Провадження № 2/591/800/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді – Северинової А.С.,
з участю секретаря судового засідання – Волкової Є.Р.,
представника позивача – Касатської Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу № 591/2181/26 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіперчейс Актив» про захист прав споживача та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат – Касатська Ю.А., звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 18 грудня 2025 року між ним та відповідачем ТОВ «Зіперчейс Актив» було укладено договір поставки № 4. Згідно з пунктом 1.1 договору відповідач взяв на себе зобов`язання поставити товар відповідно до специфікації до договору, а позивач мав прийняти товар на умовах, визначених цим договором, та оплатити на підставі рахунку – фактури. 
Відповідно до п. 2.1, п. 2.2 договору вартість товару визначається в рахунку – фактурі та специфікації до договору. Витрати на перевезення включені постачальником у ціну товару. 
Згідно з п. 3.1, 3.2 товар має бути поставлений постачальником (відповідачем) потягом 14 календарних днів з дня отримання попередньої оплати. Товар вважається зданим та прийнятим покупцем (позивачем) з моменту передачі товару безпосередньо покупцю або його представнику. Факт передачі товару підтверджується видатковою накладною (складською накладною), підписаною представником покупця. 
Відповідач мав поставити позивачу побутівку. 
Зазначає, що у день укладення договору 18.12.2025 року відповідач надав позивачеві рахунок на оплату №1812-1 від 18.12.2025 року, згідно з яким позивач мав сплатити вартість побутівки (65 000 грн), оплатити послуги з доставки (8 000 грн).
Отримавши рахунок на оплату, позивач 18.12.2025 року перерахував на рахунок відповідача, вказаний у договорі, кошти у сумі 73 000 грн, що підтверджується квитанцією від 18.12.2025 року. 
Незважаючи на те, що він оплатив товар та послуги з доставки у строк, передбачений п. 3.1 договору (14 календарних днів з дня внесення оплати), побутівка позивачу відповідачем так поставлена і не була. 
26.01.2026 року він відправив на адресу відповідача лист з вимогою повернути отримані згідно рахунку на оплату від 18.12.2025 року кошти у сумі 73 000 грн, однак до сих пір товар йому не поставлено, кошти не повернуто.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти у сумі 79 500 грн, з яких 73 000 грн – вартість товару та оплата послуг з доставки, 6500 грн – штраф.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2026 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Касатська Ю.А. позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Також зазначила, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ТОВ «Зіперчейс Актив» про розгляд справи повідомлений судом належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки представника в судове засідання суду не повідомив, відзив не подав.
Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 18 грудня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Зіперчейс Актив» було укладено договір поставки № 4 (а.с. 5-6).
Згідно з пунктом 1.1 договору відповідач взяв на себе зобов`язання поставити товар відповідно до специфікації до договору, а позивач мав прийняти товар на умовах, визначених цим договором, та оплатити на підставі рахунку – фактури. 
Відповідно до п. 2.1, п. 2.2 договору вартість товару визначається постачальником в рахунку – фактурі та специфікації до договору. Витрати на перевезення включені постачальником у ціну товару. 
Згідно з п. 3.1, 3.2 договору поставки товар має бути поставлений постачальником потягом 14 календарних днів з дня отримання попередньої оплати. Товар вважається зданим постачальником і прийнятим покупцем з моменту передачі товару безпосередньо покупцю або його представнику. Факт передачі товару підтверджується видатковою накладною (складською накладною), підписаною представником покупця. 
Як зазначено у пункті 4.1 цього договору, покупець оплачує товар у розмірі 100% (сто відсотків) на підставі виставленого постачальником рахунка-фактури протягом 3 (трьох) робочих днів з дати підписання специфікації до договору.
У пункті 6.1 договору поставки передбачено, що у випадку порушення постачальником строків поставки товару, відповідно до п. 3.1. даного договору, постачальник виплачує покупцю неустойку, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення. У випадку порушення строку поставки більш ніж на 2 календарних дні постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 10% від вартості не поставленого Товару.
18 грудня 2025 року відповідач надав позивачеві рахунок на оплату №1812-1 від 18.12.2025 року, згідно з яким позивач мав сплатити вартість побутівки (65 000 грн) та послуги з доставки (8000 грн) (а.с. 7).
Відповідно до квитанції від 18 грудня 2025 року № 5061-3122-4718-4604 того ж дня позивач перерахував на рахунок ТОВ «Зіперчейс Актив» кошти у сумі 73 000 грн в якості оплати рахунку № 1812-1 від 18.12.2025 року (а.с. 8).
26 січня 2026 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про розірвання договору поставки та повернення коштів в сумі 73 000 грн за сплачений товар та неустойки (а.с. 9), проте, станом на день розгляду даної справи судом договір поставки не виконаний, грошові кошти в сумі 73000 грн позивачу не повернуті.
Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Положеннями статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За положеннями частини 1, 2 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин щодо невиконання ТОВ «Зіперчейс Актив» умов договору у визначений строк, суд дійшов висновку, що право позивача на належне виконання умов договору поставки порушене з боку відповідача, тому підлягає захисту. Ураховуючи обставини того, що відповідач не відправив товар у строк, визначений в договорі поставки від 18 грудня 2025 року, тому обґрунтованими є вимоги позивача про повернення суми попередньої оплати у сумі 73000 грн.
Також суд вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу на підставі пункту 6 укладеного між сторонами договору поставки від 18.12.2025 року у розмірі 10 % від вартості непоставленого товару, що становить 6500 грн із розрахунку: 65 000 грн * 10 %.
Отже, позов підлягає задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1331 грн 20 коп. (3328 грн * 0,4), ураховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіперчейс Актив» на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 79 500 грн, з яких: 73 000 – вартість товару та оплата послуг з доставки, 6500 грн – штраф.
Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Зіперчейс Актив» на користь держави судовий збір у сумі 1331 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіперчейс Актив», місцезнаходження: 03062, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 67, ЄДРПОУ 45081734.
Повне судове рішення складено 27 липня 2026 року.

Суддя   А.С. Северинова