Справа № 699/842/26
Номер провадження № 2/699/993/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2026 | м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Мельника А. В., за участю секретаря судового засідання Таран О. В., представника заявника Перебийніс С. В., представника відповідача Бевзи М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»
про стягнення невиплачених коштів при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

УСТАНОВИВ:

У травні 2026 року адвокат Перебийніс Світлана Василівна, яка діє від імені позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» (далі – АТ «Черкасигаз») про стягнення невиплачених коштів при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 у період з 04.11.2024 року до 27.11.2025 року працювала в АТ «Черкасигаз» начальником групи-завідувачем господарством в адміністративно-господарській групі Корсунь-Шевченківського управління експлуатації.
Наказом № 186-К від 27.11.2025 року позивач звільнена за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України. 
У порушення вимог частини першої статті 116 КЗпП України в день звільнення з нею не проведено відповідний розрахунок. 24.02.2026 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із вимогою про виплату заборгованості із заробітної плати та видачу довідки про заборгованість із заробітної плати, однак вимога була проігнорована відповідачем. Позивач отримала трудову книжку, але розрахунок з нею до цього часу не поведений. 
Також позивачу не було видано письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, зокрема, заробітну плату та компенсацію за не використану відпустку.
Ураховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з АТ «Черкасигаз» на свою користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 68 900,00 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 14 592,00 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 77 824,00 грн та судові витрати. 
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 04.06.2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
22.06.2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що заявлені позивачем вимоги визнаються частково. Станом на 16.06.2026 року розмір заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку перед позивачем становить 78 927,80 грн, що підтверджується бухгалтерською довідкою № ЧГ000000051 від 16.06.2026 року про доходи фізичної особи та податок з них. 
Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то відповідач визнає факт порушення строків проведення остаточного розрахунку при звільненні позивача, що відповідно до статті 117 КЗпП України тягне за собою обов`язок виплати середнього заробітку за весь час затримки. Однак відповідач максимально намагається виконати свої зобов`язання, проте повне виконання таких зобов`язань ускладнюється арештом рахунків товариства, що істотно обмежує можливість здійснення розрахунків. Разом з тим, відповідно до практики Верховного Суду та принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд має право зменшити розмір відшкодування у випадках, коли його стягнення у повному обсязі призводить до явної неспівмірності між порушенням та наслідками для сторін.
Ураховуючи зазначене, представник відповідача просить суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме у межах підтвердженої заборгованості в розмірі 78 927,80 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити. Зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню до співмірного та справедливого розміру, який забезпечить баланс інтересів сторін трудових правовідносин.
У судове засідання представник позивача з`явилася, позов просила задовольнити повністю.
Представник відповідач у судове засідання з`явилася, позов визнала частково, просила зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив такі обставини. 
З 04.11.2024 року ОСОБА_1 працювала в АТ «Черкасигаз» начальником групи-завідувачем господарством в адміністративно-господарській групі Корсунь-Шевченківського управління експлуатації.
27.11.2025 року ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України.
Заробітна плата на день звільнення не виплачена, розрахунок при звільненні з позивачем не проведено.
24.02.2026 року позивач направила в АТ «Черкасигаз» вимогу про виплату заборгованісті із заробітної плати, яку відповідачем не виконано.
Відповідно до довідки № 1 від 07.07.2026 року заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 становила 77 485,04 грн.
Нараховано у листопаді 2025 року: компенсації за 26 днів невикористаної відпустки – 15 408,64 грн, заробітної плати за 19 робочих днів – 17 226,57 грн. 
Утримано у листопаді 2025 року: військового збору 5% - 1 631,76 грн, податку на доходи фізичних осіб 18 % – 5 874,34 грн, профспілкові внески 1 % - 326,35 грн. 
Виплачено: у листопаді 2025 року – 8 680,00 грн, у грудні 2025 року – 5 000,00 грн, у січні 2026 року – 5 000,00 грн, у лютому 2026 року – 1 000,00 грн, у березні 2026 року –2 680,00 грн, у квітні 2026 року - -, у травні 2026 року – 1 000,00 грн. 
Станом на 07.07.2026 року заборгованість перед ОСОБА_1 становить
78 927,80 грн.
Згідно з довідкою № ЧГ000000065 від 07.07.2026 року про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 за весь період роботи в АТ «Черкасигаз» з листопада 2024 по травень 2026 нарахований дохід 248 310, 99 грн, виплачено 110 388, 56 грн, належить до сплати 78 927,80 грн.
Обґрунтовуючи позовну заяву, представник позивача зазначала, що на день звільнення ОСОБА_1 відповідачем не виплачена заробітна плата та не проведено розрахунок. 
На момент звернення із позовом заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 з виплати заробітної плати не погашена.
При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства.
За вимогами статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.
Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. 
У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
У частині першій статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів – представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Заборгованість із заробітної плати в день звільнення виплачена не була, а тому з відповідача на користь позивача підтягають стягненню 78 927,80 грн, з яких заборгованість із заробітної плати в розмірі 63 519,16 грн та компенсація за 26 днів невикористаної відпустки в розмірі 15 408,64 грн.
Крім того, позивач просила суд сягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.11.2025 року до 28.05.2026 року.
Згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів від 08.02.1995 року
№ 100.
Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. 
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
У пункті 2 Порядку передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Суд установив, що 27.11.2025 року  ОСОБА_1 звільнено з посади начальника групи-завідувачем господарством в адміністративно-господарській групі Корсунь-Шевченківського управління експлуатації в АТ «Черкасигаз» за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України.
Відповідно до долучених до матеріалів справи доказів щодо нарахованого та виплаченого доходу, заробітна плата  ОСОБА_1 за вересень 2025 року склала
13 680,00 грн, за жовтень 2025 року склала 13 680,00 грн.
Робочі дні у вересні 2025 року – 22; робочі дні у жовтні 2025 року – 23.
Середньоденна заробітна плата складає ((13 680,00 грн + 13 680,00 грн) : 45 робочих днів) 608,00 грн.
Кількість днів (період) невиплати заробітної плати з 28.11.2025 року до 27.05.2026 року (шість місяців) – 128 робочих днів.
Середній заробіток за 128 робочих днів становить 77 824,00 грн. (608,00 грн х 128 днів).
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено в частині другій статті 77 ЦПК України.
У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, п`ята статті 263 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що на день ухвалення судом рішення, доказів оплати відповідачем невиплачених позивачу коштів при звільненні в розмірі 78 927,80 грн суду не надано, відповідач визнав позов у цій частині, тому суд на підставі наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов у цій частині підлягає задоволенню.
Враховуючи положення частини першої статті 117 КЗпП України також з АТ «Черкасигаз» на користь  ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 77 824,00 грн з вирахуванням з цієї суми податків та зборів.
Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, що підтверджується квитанцією від 14.05.2026 року.
У зв`язку з частковим задоволенням позову (99,03 %), на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 318,29 грн.
На підставі статей 47, 116, 117 КЗпП України та керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 272-274, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про стягнення невиплачених коштів при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» на користь ОСОБА_1 невиплачені при звільненні кошти в розмірі 78 927,80 грн (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять сім гривень вісімдесят копійок) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі
77 824,00 грн (сімдесят сім тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 00 копійок) з вирахуванням з цієї суми податків та зборів.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1 318,29 грн (одна тисяча триста вісімнадцять гривень двадцять дев`ять копійок). 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; паспорт НОМЕР_2 вид. 17.08.2001 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; засіб зв`язку: НОМЕР_3 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», ЄДРПОУ: 03361402; місце знаходження: вул. Максима Залізняка, 142,
м. Черкаси, 18028; номер засобів зв`язку: 0472 327 063.
Повний текст рішення суду складено 24.07.2026 року.

Суддя | Мельник А.В.