ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2026 року м. Дніпро Справа № 908/2402/25 

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чередка А.Є. (доповідач) 
суддів: Кощеєва І.М., Мороза В.Ф.,

розглянувши порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення 

за результатами розгляду апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159" на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Горохов І.С.) від 17.11.2025р. у справі № 908/2402/25

за позовом  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159", 69098, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 159
про зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159" про зобов`язання надати для ознайомлення з можливістю зняття копій наступних документів: розгорнуті банківські виписки про рух коштів ОСББ "Чарівна 159" за період з 2021 року по червень 2025 року (у форматі РDF); договори на виконання робіт, акти виконаних робіт згідно договорів за період з 2021 року по червень 2025 року; документи про нарахування заробітної плати найманим працівникам за період з 2021 року по червень 2025 року.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.11.2025р. у справі № 908/2402/25:
- позов задоволено повністю; 
- зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159" надати ОСОБА_1 для ознайомлення з можливістю зняття копій наступні документи, а саме:
- розгорнуті банківські виписки про рух коштів ОСББ "Чарівна 159" за період з 2021 року по червень 2025 року;
- договори на виконання робіт, актів виконаних робіт згідно договорів за період з 2021 року по червень 2025 року;
- документи про нарахування заробітної плати найманим працівникам за період з 2021 року по червень 2025 року;
- стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2026р. у справі № 908/2402/25:
- апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159" на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.11.2025р. у справі № 908/2402/25 - залишено без задоволення;
- рішення Господарського суду Запорізької області від 17.11.2025р. у справі № 908/2402/25 - залишено без змін;
- витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднесено на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159".
22.05.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно з якою просить суд стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем у зв`язку із апеляційним переглядом справи, у розмірі 5 500,00 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2026р. заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Іванова О.Г., розпорядженням керівника апарату суду призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі, за результатами якого протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2026 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач), суддів: Кощеєва І.М., Мороза В.Ф.
Розглянувши наявні матеріали справи, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї докази, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви позивача, виходячи з наступного.
За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.
Відповідно до ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
За ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення у цій справі.
22.05.2026 позивачем подано до апеляційного суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із апеляційним переглядом справи у сумі 5 500,00 грн. та докази понесених судових витрат.
Так, згідно поданих доказів, 12.02.2025 року між Єрмаковою Ю.А. та Адвокатським об`єднанням "Юридична компанія Радник" укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу з питань захисту прав та інтересів клієнта у судах всіх ланок та інстанцій, у всіх державних органах, перед юридичними та фізичними особами, органами виконавчої служби. З метою виконання даного договору, клієнт надає адвокатському об`єднанню (призначеному адвокатським об`єднанням адвокату) право: бути представником клієнта перед юридичними та фізичними особами, у судових органах України з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві/відповідачу/третій особі/заявнику/зацікавленій особі, з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числі право: пред`явити від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу клієнта; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); отримувати, підписувати та подавати від імені клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо); ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при реалізації виконавчого документа; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, сплачувати судовий збір, державне мито, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; використовувати усі передбачені Кримінально-процесуальним кодексом України права та засоби захисту з метою захисту інтересів клієнта та надання йому необхідної правової допомоги; направляти адвокатські запити; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку представника, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим Договором (п.п. 1.1., 1.2.).
Згідно п. 4.1. договору за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар згідно з додатковою угодою сторін.
За результатами надання правової допомоги, за необхідності та ініціативою однієї із сторін, з метою дотримання вимог бухгалтерського обліку, може складатися акт, що підписується Сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість, раніше визначений цим Договором або у додаткових угодах до нього (п. 4.2. договору).
Оплата коштів на рахунок адвокатського об`єднання та відсутність заперечень проти змісту акту протягом 2 днів з моменту його отримання клієнтом, свідчить про повне надання правових послуг (п. 4.3. договору).?
Відповідно до п. 1. Додаткової угоди №2 від 01.09.2025 адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу із представництва інтересів Клієнта в судових засіданнях по справі №908/2402/25.
Відповідно до п. 2. Додаткової угоди, винагорода адвокатського об`єднання за пунктом 1 складає: 2500 грн. за одне судове засідання у справі, у випадку участі адвокатів в судовому засіданні (в тому числі шляхом відео конференційного зв`язку).
Правова допомога Клієнту надавалась адвокатом Штабовенком Денисом Всеволодовичем на підставі ордеру серія АР № 1222761 від 24.02.2025 виданим Адвокатським об`єднанням "Юридична компанія Радник".
Сторонами підписано Акти наданих послуг № 129 від 31.03.2026 та №223 від 21.05.2026, відповідно до яких надано такі послуги:
-відзив на апеляційну скаргу по справі – 3 000,00 грн.
-участь у судовому засіданні по справі 17.03.2025 – 2 500,00 грн. (матеріалами справи не підтверджується)
- участь у судовому засіданні по справі 20.05.2026 – 2 500,00 грн.
Акти підписано сторонами без зауважень, а отже сторонами погоджено обсяг послуг та їх вартість.
Відповідно до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН1098 від 01.04.2026 Єрмаковою Ю.А. оплачено адвокатському об`єднанню відзив на апеляційну скаргу на суму 3 000,00 грн.
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН 932 від 21.05.2026 Єрмаковою Ю.А. оплачено адвокатському об`єднанню участь в судовому засіданні по справі 20.05.2026 на суму 2 500,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що адвокат Штабовенко Д.В. здійснював представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції, а саме: брав участь у судовому засіданні 20.05.2026 та ним складено відзив на апеляційну скаргу. Отже, матеріалами справи доведено надання послуг вартістю 5 500,00 грн, про відшкодування яких і було заявлено позивачем.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені не тільки з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.
Оцінюючи суму судових витрат позивача на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду справи за критеріями розумності, необхідності, неминучості та співвідношення ціни послуг до ринкових цін, колегія суддів зазначає наступне.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Як вже було зазначено, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, або з власної ініціативи суду.
Втім, від відповідача не надходили заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційному суді.
З огляду на викладене, надаючи оцінку наведеному позивачем розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням наданих доказів, з огляду на фактичні обсяги наданих послуг, враховуючи принцип пропорційності, диспозитивності та змагальності, критерії реальності понесення адвокатських витрат та розумної необхідності таких витрат, відсутність заперечень відповідача проти заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів, вважає обґрунтованою суму витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 500,00 грн., що є підставою для задоволення відповідної заяви позивача.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159" на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.11.2025р. у справі № 908/2402/25 – задовольнити.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чарівна 159" (вулиця Чарівна 159, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69098, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 41263364) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з апеляційним переглядом справи № 908/2402/25, в сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.
Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду Запорізької області. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 ГПК України. 

Головуючий суддя А.Є. Чередко 

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.Ф. Мороз