Справа № 355/276/26 
Провадження № 2/355/620/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» Полякова Олексія Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся директор ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» Поляков О.В. з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 393687947 від 17 лютого 2022 року у розмірі 18 384,80 гривень. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 393687947 на суму 15 000,00 гривень.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV2A3A7.
У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 15 000,00 гривень шляхом перерахування через банк-провайдер. Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 20 000,00 гривень. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі.
28 листопада 2018 року між первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу № 28/1118-01 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу.
Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (Первісного кредитора) до боржників (Відповідача) по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01.
Розділом 2 означеного договору факторингу визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.3 означеного договору факторингу під правом вимоги розуміються всі права ТОВ «Таліон Плюс» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 27 травня 2024 року, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників № б/н від 15 липня 2025 року за договором факторингу № 15/07/25-Е від 15 липня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18 384,80 гривень.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 18 384,80 гривень, яка складається з: 18 384,80 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,00 гривень - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 0,00 гривень - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У разі неявки до судового засідання відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення суду.
Відповідач  ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про розгляд справи на 07 квітня 2026 року на 09 годину 30 хвилин, на 21 травня 2026 року на 10 годину 00 хвилин, на 07 вересня 2026 року на 09 годину 15 хвилин, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштового відправлення.
Також повідомлявся через веб-сайт Судової влади України на 21 травня 2026 року на 10 годину 00 хвилин, на 06 серпня 2026 року на 12 годину 45 хвилин.
Причину неявки не повідомив, яку слід вважати неповажною. Відзиву стосовно заявлених позовних вимог надано не було.
Як передбачено п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:
Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджено матеріали справи у повному обсязі, а саме:
Копію «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» 
Копію договору кредитної лінії № 393687947 від 17 лютого 2022 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) (далі - договір), відповідно до п.п. 2.1-2.3 якого: зацим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 гривень 00 копійок (двадцять дві тисячі грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». 2.2 Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. 2.3. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 15000 гривень 00 копійок (п`ятнадцять тисяч грн. нуль коп.) одразу після укладення договору, який має бути повернено до 24 лютого 2022 року.
Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. 2.5. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору (п. 2.4-2.5 договору).
Договір містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором позичальника ОСОБА_1 MNV2A3A7, відправлено 17.02.2022, 0:18:10, введено 17.02.2022, 0:18:36 (а.с. 51-53).
Згідно з п.п. 7.1 договору на момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що сума кредиту за всіма наданими траншами має бути повернена кредитодавцю не пізніше дати закінчення дисконтного періоду кредитування - 24 лютого 2022 року, а саме не пізніше ніж через 7 (сім) днів від дати отримання першого траншу позичальником.
Як слід з п.п. 7.2. договору дата повернення кредиту, що вказана в п. 7.1. договору, переноситься, а вказаний строк кредитування продовжується при настанні наступних відкладальних обставин: 7.2.1. у разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту кожен раз переносяться на нову дату закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахувану відповідно до правил цього договору; 7.2.2. у разі якщо позичальник продовжує користуватись кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.
Згідно з п.п. 7.3. договору проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; 7.3.2. після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно.
Відповідно до п.п. 8.2-8.4 договору процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. 8.3. За умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5. договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (Базова процентна ставка). 8.4. Зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за перші 7 днів дисконтного періоду, без виконання позичальником умов п. 8.5. договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 17205 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч двісті п`ять грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2205 гривень 00 копійок та суму кредиту у розмірі 15000 гривень 00 копійок. За умови виконання позичальником положень п. 8.5. договору, що дають можливість зменшити витрати позичальника за цим договором, для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за перші 7 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 16606 гривень 50 копійок (шістнадцять тисяч шістсот шість грн. п`ятдесят коп.) та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1606 гривень 50 копійок та суму кредиту у розмірі 15000 гривень 00 копійок. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 20038,57 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 110,71 % від суми першого траншу. (п.п. 8.12-8.13 договору)
Як слід з п. 6.1. договору позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання.
Згідно з п.п. 6.2.-6.3 договору при ініціюванні отримання нових траншів за договором позичальник обирає один із доступних варіантів отримання кредиту зазначених в п. 5.1. договору. У разі якщо позичальник бажає отримати черговий транш, шляхом перерахування суми кредиту на його банківських рахунок за реквізитами платіжної картки, іншої ніж зазначена в п. 5.1.1. договору, сторони укладають додаткову угоду до цього договору, якою додають до тексту договору реквізити іншої платіжної картки. 6.3. Загальна сума кредиту за договором складається з загальної суми траншів отриманих позичальником протягом строку дії договору.
Копію паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 393687947 від 17 лютого 2022 року, з якого слід, що відповідач був ознайомлений з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту. Зокрема, сума/ліміт кредиту: 100 - 22000 гривень; строк кредитування: 1-65 днів (з можливістю продовження строку); процентна ставка: дисконтна процентна ставка: 3,65%-722,7%, індивідуальна процентна ставка: 361,35% - 722,7%, базова процентна ставка: 722,7%; тип процентної ставки: фіксована, загальні витрати за кредитом: 1 180 гривень, реальна річна процентна ставка, процентів річних: 649% (а.с. 51).
З копії заявки на отримання грошових коштів в кредит від 17 лютого 2022 року слід, що ОСОБА_1 надав ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої персональні дані, номер картки: 4149-49XX-XXXX-9083. (а.с. 57)
Копію платіжного доручення № af1bc43c-2dca-4df2-928c-ca7071cfa98f від 17 лютого 2022 року, з якого слід, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 15000,00 гривень, призначення платежу: «переказ коштів згідно договору № 393687947 від 17 лютого 2022 року, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» (а.с. 56).
Копію платіжного доручення № 99ffeb78-3698-473f-8991-ff9db4b4ce44 від 21 лютого 2022 року, відповідного до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 5000,00 гривень, призначення платежу: «переказ коштів згідно договору № 393687947 від 17.02.2022, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» (а.с. 56 зворотна сторона).
Як слід з копій довідок за підписом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Сінченка С. від 28 червня 2025 року на виконання кредитного договору № 393687947 від 17 лютого 2022 року, укладеного між позичальником/отримувачем - ОСОБА_1 , та кредитодавцем/платником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника: Акціонерне товариство «Сенс Банк», особа платника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»; особа отримувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; рахунок/платіжна карта отримувача: 4149-49XX-XXXX-9083, термін дії: 11.2025; сума платіжної операції: 15000,00 гривень; ідентифікатор платіжної операції: D25A6F3D33FA0036E053AC11EC966E77; дата ініціювання платіжної інструкції: 17 лютого 2022 року, 0:18:44; дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 17 лютого 2022 року, 0:18:49; рахунок/платіжна карта отримувача: 4149-49XX-XXXX-9083, термін дії: 11.2025; сума платіжної операції: 5000,00 гривень; ідентифікатор платіжної операції: D25A6F413E500036E053AC11EC966E77; дата ініціювання платіжної інструкції: 21 лютого 2022 року, 18:31:25; дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 21 лютого 2022 року, 18:31:36 (а.с. 58).
Копію довідки щодо дій позичальника ОСОБА_1 в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якої слід, що 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 здійснено акцепт оферти на укладення договору № 393687947 від 17 лютого 2022 року одноразовим ідентифікатором MNV2A3A7, 17 лютого 2022 року, 0:18:10, номер телефону: НОМЕР_3 , 17 лютого 2022 року, 0:18:44, 17 лютого 2022 року, 0:18:49. Сума кредиту: 15000,00 гривень, строк кредитування: 7 (сім), процентна ставка: 1,53 % в день, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; номер телефону: НОМЕР_3 , заявка на кредит подана: 17 лютого 2022 року, о 0:16, договір відправлений позичальнику: «17» лютого 2022. Додаткові угоди до договору: суть взаємовідносин: збільшення суми кредиту, дата: 21 лютого 2022 року, сума: 5000,00 гривень (а.с. 59).
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію про те, що на ім`я  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_4 . (а.с. 80). Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по рахунку №  НОМЕР_4 за періоди з 17 лютого 2022 року по 22 лютого 2022 року та 21 лютого 2022 року по 26 лютого 2022 року, з якої вбачається, що на означений рахунок 17 лютого 2022 року було здійснено зарахування на суму 15 000,00 гривень, 21 лютого 2022 року - зарахування на суму 5000,00 гривень. (а.с. 81-82)
Як слід з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 393687947 від 17 лютого 2022 року, наданого за підписом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Сінченка С.А., ОСОБА_1 станом на 04 травня 2022 року має заборгованість у розмірі 22498,00 гривень (а.с. 18).
Копію розрахунку заборгованості за кредитним договором № 393687947 від 17 лютого 2022 року позичальника ОСОБА_1 , наданого директором ТОВ «Таліон Плюс» В.В. Патіюком, з якого слід, що ОСОБА_1 має заборгованість за означеним кредитним договором, що складається із: заборгованості за тілом кредиту: 18384,80 гривень (а.с. 17).
Відповідно до копії виписки з особового рахунку за кредитним договором № 393687947 від 17 лютого 2022 року, наданої за підписом директора ТОВ «ФК «ЕЙС» О. Полякова, 17 лютого 2022 року позичальнику, яким є ОСОБА_1 надано кредит згідно кредитного договору. Заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором станом на 26 грудня 2025 року (включно) складає 18 384,80 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить: 18 384,80 гривень (а.с. 16).
Копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, з якої слід, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) уклали договір факторингу, відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (а.с. 44-45)
В подальшому, як слід з копії додаткової угоди № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) дійшли згоди викласти п. 8.2 договору в наступній редакції: «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». (а.с. 45)
Крім того, 31 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за якою сторони дійшли згоди викласти текст договору у відповідній редакції, де у п. 8.2 погодили, що строк дії договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором» (а.с. 45 зворотна сторона- а.с. 46); додаткову угоду № 27 від 31 грудня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с. 46 зворотна сторона); додаткову угоду № 31 від 31 грудня 2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за п. 1 якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно (а.с. 46); додаткову угоду № 32 від 31 грудня 2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за п. 1 якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року, у зв`язку із чим погодили внести зміни до п. 8.2 договору, замінивши в ньому попередню дату новою - «31 грудня 2024 року» (а.с. 47). Копії означених додаткових угод містяться в матеріалах справи.
На підтвердження факту переходу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» права вимоги за договором №393687947 від 17 лютого 2022 року надано копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2022 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а.с. 41), протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року, складеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 41 зворотна сторона); копію Витягу з Реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року, де під номером 50 068 міститься боржник ОСОБА_1 , договір № 393687947 від 17 лютого 2022 року, загальна заборгованість: 22590,00 гривень (а.с. 42-43).
Згідно з копією договору факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (клієнт) 27 травня 2024 року уклали договір факторингу, за п. 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (а.с. 36-40).
Факт переходу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги за договором № 393687947 від 17 лютого 2022 року підтверджується копією платіжної інструкції в національній валюті № 6617 від 30 травня 2024 року, платник: ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», отримувач: ТОВ «Таліон Плюс», призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 1від 27 травня 2024 року та договору факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року(а.с. 33); копією витягу з реєстру права вимоги № 1 від 27 травня 2024 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) підписали реєстр прав вимоги про те, що на умовах договору клієнт відступає фактору права вимоги до боржників, серед яких під порядковим номером 15396 зазначений ОСОБА_1 , договір № 393687947 від 17 лютого 2022 року, загальна заборгованість 18384,80 гривень (а.с. 34-35).
Відповідно до копії договору факторингу № 15/07/25-Е від 15 липня 2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (клієнт), за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою, та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань, та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 27-32).
На підтвердження факту переходу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» права вимоги за договором № 393687947 від 17 лютого 2022 року надано копію акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 15 липня 2025 року за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року, за яким на виконання вимог п. 1.2 договору № 15/07/25-Е від 15 липня 2025 року, укладеного між клієнтом і фактором, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників в кількості 64376, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 15/07/25-Е від 15 липня 2025 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 24).
Згідно з копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 15/07/25-Е від 15 липня 2025 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (клієнт), клієнт відступає фактору право вимоги заборгованостей до боржників-позичальників на умовах, передбачених договором факторингу № 15/07/25-Е від 15 липня 2025 року згідно з означеним реєстром, де під номером 18203 міститься боржник ОСОБА_1 , договір № 393687947 від 17 лютого 2022 року, загальна заборгованість 18384,80 гривень (а.с. 25-26).
Позивачем долучено до позовної заяви копії платіжних інструкцій № 361 від 24 вересня 2025 року, № 381 від 06 жовтня 2025 року, № 383 від 07 жовтня 2025 року, № 385 від 10 жовтня 2025 року, № 396 від 23 жовтня 2025 року, № 401 від 24 жовтня 2025 року, № 404 від 30 жовтня 2025 року, № 409 від 31 жовтня 2025 року, № 411 від 03 листопада 2025 року, що підтверджують здійснення в означені дати ТОВ «ФК «ЕЙС» часткових оплат фінансування за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 15/07/25-Е від 15 липня 2025 року (а.с. 19-23).
Як слід з ч. 1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п. 5, 6, 7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Відповідач, використовуючи своє право згідно укладеного договору отримав кредитні кошти, які використовував на свій розсуд. Сторона позивача уклала договір факторингу з кредитором відповідача, на підставі якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт (кредитори) відступлять факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, проценти.
Як слід за ст. 1077 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин),, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст. 514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
За ст. 1082 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 січня 2026 року у справі № 727/2790/25 суд касаційної інстанції зауважив, що: допускається відступлення за договором факторингу наявної вимоги та майбутньої вимоги. При цьому для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: (а) наявної вимоги - це строк платежу; (б) майбутньої вимоги - це момент виникнення. Різність критеріїв, які покладені в виокремлення видів, створює складнощі у розумінні як наявної, так і майбутньої вимоги; наявна вимога - це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (частина перша статті 1078 ЦК України). Втім очевидно, що строк платежу визначає не існування, а тільки можливість здійснення права грошової вимоги. І, звісно, що наявні грошові вимоги не вичерпуються тими, строк платежу яких настав. Оскільки якщо зробити протилежний висновок, то в категорію майбутніх вимог слід віднести будь-які інші права грошової вимоги, навіть ті які існують в зобов`язанні, але їх здійснення залежить від настання умови чи спливу строку. Саме тому до наявних вимог потрібно віднести й «недозрілі» грошові вимоги. «Недозріла» вимога - це різновид наявної вимоги, тобто право грошової вимоги, можливість здійснення якого залежить від настання умови чи спливу строку платежу. Як наслідок наявна та недозріла вимога існують до або в момент укладення договору факторингу; майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу; у договорі факторингу необхідно індивідуалізувати право грошової вимоги. Наявна та «недозріла» вимоги мають бути визначені в договорі факторингу з максимальним ступенем конкретності, яка б забезпечувала можливість виокремити такі вимоги від інших вимог клієнта в момент укладення договору факторингу. Для наявної та «недозрілої» вимоги, оскільки вони існують на час укладення договору факторингу, індивідуалізація може полягати, зокрема, у вказівці предмета (розміру чи обсягу вимоги), суб`єктів (як активного - кредитора, так і пасивного - боржника), підстави виникнення (наприклад, договір поставки); майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення. До цього часу майбутня вимога хоча б якось має пов`язуватися із клієнтом.
Отже, як було встановлено судом відповідач, отримавши кредитні кошти від первісного кредитодавця відповідно до договору кредитної лінії № 393687947 від 17 лютого 2022 року зобов`язався повертати їх з погодженими процентами за користування кредитними коштами. Первісний кредитодавець у свою чергу згідно договору факторингу передав (відступив) в розпорядження другої сторони - ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором, котре в свою чергу відступило право грошової вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в подальшому відступило означене право грошової вимоги до відповідача позивачу - ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Отже, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» як сторони позивача є правомірні та підлягають задоволенню.
Крім того сторона позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.
Стороною позивача були надані:
Копію договору № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та адвокатським бюро «Соломко та Партнери» з якого слід, що був укладений договір про надання правничої допомоги. (а.с. 14-15)
Копію додаткової угоди № 25771044635 від 01 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с. 13).
Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Соломко О.В. (а.с. 11)
Копію адвокатського запиту адвоката О. Соломко № 25/09/25-01 від 25 вересня 2025 року (а.с. 48).
Копію акту прийому-передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року), послуги надано виконавцем адвокатським бюро «Соломко та Партнери» клієнту ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» на загальну суму 7000,00 гривень (а.с. 12).
Копію протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с. 15 зворотна сторона).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Сторона відповідача, отримавши позовну заяву та додатки до неї, не надала суду доказів щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу від сторони відповідача не надійшло. З таких підстав слід задовольнити вимоги сторони позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнутий зі сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 141, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.205, 207, 512, 514, 526, 610, 626, 638, 639, 1048, 1052, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України,-

ВИРІШИВ:
Позовну заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» Полякова Олексія Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором №393687947 від 17 лютого 2022 року у розмірі 18384 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят чотири) гривень 80 копійок.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42986956) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят два) гривень 40 копійок.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42986956) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 11 вересня 2026 року.

Суддя Баришівського
районного суду       С. І. Чехов