| Справа №: 302/953/26 3/302/302/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2026 | селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.204-1 ч.2 КУпАП, за протоколом серії ЗхРУ № 341855 від 08.07.2026 року, який складений інспектором прикордонної служби 3 категорії ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ОСОБА_1 , стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр.України (паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 31.10.2022 року), мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил прикордонного режиму не притягався, номер телефону: НОМЕР_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , 

В С Т А Н О В И В:
Згідно з зазначеним протоколом 08.07.2026 року о 19:10 год прикордонним нарядом «Контрольний пост» на ок.н.п.Міжгір`я на напрямку 207 прикордонного знаку в межах контрольованого прикордонного району (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) було виявлено громадянина України ОСОБА_2 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб, чим порушив вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».
Ці дії ОСОБА_2 працівник прикордонної служби кваліфікував за ст.204-1 ч.2 КУпАП.
23.07.2026 року захисник ОСОБА_2 - адвокат Паламарчук Д.В. подав суду клопотання про закриття провадження в справі на підставі п.1 статті 247 КУпАП, яке обґрунтував таким. Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення обґрунтовується протоколом, згідно з яким ОСОБА_2 у складі групи з чотирьох осіб нібито здійснив спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску. Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про дії чи бездіяльність ОСОБА_2 , які б містили ознаки об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення. У матеріалах відсутні будь-які об`єктивні докази, передбачені ст. 251 КУпАП, в підтвердження факту вчинення інкримінованого правопорушення: показання/пояснення свідків, фото-, відеофіксації факту вчинення правопорушення чи інших «поза розумним сумнівом» доказів, які б вказували на причетність та умисел на перетин державного кордону в такий спосіб, який ставиться у провину. Сам по собі протокол не містить опису місця й способу вчинення інкримінованого правопорушення, тобто де саме поза пунктом пропуску через державний кордон учинено спробу його перетину та з використанням яких засобів. ОСОБА_2 був виявлений працівниками ДПС України на околиці селища Міжгір`я, відстань від якого до державного кордону з Румунією складає орієнтовно біля 80 км. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для висновку про винуватість особи, якщо не підтверджений іншими доказами, а протоколи є лише документами, що фіксують процесуальну дію. ОСОБА_2 був затриманий у складі групи з чотирьох осіб. Разом із ним за тих самих обставин, у тому ж самому місці та в той самий час працівниками прикордонної служби були затримані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Щодо всіх цих осіб були складені ідентичні за своїм змістом матеріали за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. 16 липня 2026 року Міжгірський районний суд Закарпатської області (суддя Готра В.Ю.) розглянув матеріали щодо зазначених осіб і виніс наступні рішення: постанова у справі № 302/957/26 щодо ОСОБА_3 - провадження закрито у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення; постанова у справі № 302/955/26 щодо ОСОБА_4 - провадження закрито у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. 
ОСОБА_2 та його захисник – адвокат Паламарчук Д.В. у судове засідання на розгляд справи не з`явилися, проте подали суду заяви про розгляд справи без їх участі з позицією підтримки в повному обсязі клопотання про закриття провадження в справі. 
Оцінивши зміст протоколу і подані в справу матеріали, позицію сторони захисту, суддя дійшов такого висновку.
Стаття 204-1 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за таке : перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, якщо ці дії вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вищенаведених порушень.
Постановою КМУ № 1194 від 03.08.1998 із змінами і доповненнями передбачено, що Хустський район Закарпатської області є контрольованим прикордонним районом.
Згідно з Положенням про прикордонний режим, затв. пост. КМУ № 1147 від 27.07.1998 (із змін. і доп.) передбачено порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі. Цим же положенням передбачено, що прикордонна смуга це ділянка місцевості завширшки 5 км.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Працівниками прикордонної служби надані такі докази у справу як:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 341855 від 08.07.2026 року, який підписаний ОСОБА_2 без доповнень та зауважень 08.07.2026 року, примірник протоколу він отримав 08.07.2026 року, ОСОБА_2 зазначив, що особисті пояснення надасть в суді;
- рапорт працівника прикордонної служби ОСОБА_5 першому заступнику начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) від 09.07.2026 року, який за змістом відповідає змісту протоколу про адмінправопорушення, з додатковою вказівкою на осіб, які разом з ОСОБА_2 здійснили спробу незаконного перетину державного кордону, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та вказівкою, що у ході проведення перевірочних заходів було встановлено, що виявлені громадяни не змогли чітко пояснити мету прибуття в контрольований прикордонний район, а також не змогли надати підтверджуючі дані, що вказують на дійсність намірів слідувати до Закарпатської області, де в подальшому намагалися незаконно перетнути державний кордон з України в Румунію у зв`язку з пошуком роботи та кращих умов життя;
- схему виявлення на напрямку 207 прикордонного знаку ок.н.п.Міжгір`я чотирьох гр.України 08.07.2026 року (а.с.5);
- довідку щодо виявлення чотирьох громадян України на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого офіцера ПОРВ ГОРВ Р. Нікітюк, яка погоджена начальником ПОРВ ГОРВ ОСОБА_7 від 09.07.2026 року з додатком у виді можливого маршруту до державного кордону України, яким планували рухатись виявлені особи, згідно довідки ОСОБА_2 пояснив, що разом зі своїми товаришами ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тривалий час планували здійснити незаконний перетин державного кордону України, через різні форуми та соціальні мережі підшукували імовірні маршрути руху до державного кордону України. Тиждень тому в мобільному додатку «ТікТок» вищезазначені натрапили на один із відеозаписів, де був вказаний скріншот з мобільного додатку «Гугл Мапс» із нанесеним маршрутом руху до державного кордону України гірською місцевістю в районі н.п. Вишково, Закарпатської області (попередньо маршрут видалили з мобільного телефону). Окрім того, через спільноту в мобільному додатку «Телеграм» вони дізнались про місцезнаходження блокпостів на території Закарпатської області. Так, 08.07.2026 близько 12.00 год ОСОБА_2 на власному автомобілі марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_4 , разом із своїми товаришами вирушили з м.Рівне в бік Закарпатської області. Рухались за маршрутом «Рівне - Львів - Стрий - Нижні Ворота - Пилипець - Сойми». 08.07.2026 близько 19.00 год при спробі проїзду КрП «Міжгір`я», на якому пред`явили паспорта гр.України, під час спілкування з прикордонним нарядом виявлені гр.України помітно нервували та постійно змінювали свої пояснення, а також не могли чітко пояснити, куди саме прямують (спочатку пояснили, що прямують в н.п. Міжгір`я, де будуть перебувати декілька днів, пізніше повідомили що прямують в н.п. Шаян, бронювання готелів відсутнє). Під час добровільного огляду мобільних телефонів виявлених, інформації про наміри незаконного перетину державного кордону України не виявлено. У ході опитування гр. України ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 всі пояснення збігаються із показами ОСОБА_2 . Під час опитування виявлені поводили себе зухвало та не йшли на контакт з представниками правоохоронних органів, намагались створити конфлікту ситуацію, плутались у своїх поясненнях та притримувались заздалегідь підготовленої легенди.
Із змісту матеріалів справи видно, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведені жодним належним та допустимим доказами, адже посадовою особою не додано до матеріалів справи ні письмові пояснення свідків, ні відео-, аудіозаписи обставин вчинення правопорушення.
У такому випадку суд хотів би навести ситуацію, яка була на розгляді в Європейському Суді з прав людини у справі «Старков та Тищенко проти Росії» (рішення від 17 грудня 2019 року). Зокрема в пункті 26 Страсбурзький суд звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Він вважає, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 перебував у контрольованому прикордонному районі з належними документами (мав при собі паспорт громадянина України). Таке відповідає пункту 8 Положення про прикордонний режим. Посадовою особою не зазначено у протоколі, які саме положення законодавства, яке регулює прикордонний режим порушив ОСОБА_2 . 
Сам факт виявлення ОСОБА_2 на ок.н.п.Міжгір`я, не вказує безсумнівно на намір або спробу незаконно перетнути державний кордон поза пунктами пропуску. Більш того, в межах населеного пункту Міжгір`я Хустського району Закарпатської області відсутній пункт пропуску через державний кордон України. Цей населений пункт не розташований на межі кордонів України з іншими країнами і прибуття громадян до цього населеного пункту, не дають однозначних підстав стверджувати про намір особи незаконно перетнути державний кордон України.
Крім того, постановами судді Готра В.Ю. Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.07.2026 року в справах №302/957/26 та №302/955/26 закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адмінвідповідальності за ч.2 статті 204-1 КУпАП на підставі п.1 ч.1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в їх діях події та складу адмінправопорушення.
Отже, суд не встановив обставин реального здійснення порушення правил прикордонного режиму. Адже фіксації ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, не здійснено в установленому законом порядку. У справу не подано належних, достовірних і допустимих доказів для ствердження вини особи за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 204-1 ч.2 КУпАП, відповідно до положень статті 251 КУпАП. Ця норма передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Окрім цього, суд констатує, що ок.н.п. Міжгір`я знаходиться на відстані приблизно 100 км від кордону України з Румунією і на території Міжгірської селищної громади та колишнього Міжгірського району Закарпатської області не має пропускних пунктів прикордонного режиму.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Суд не має повноважень збирати докази винуватості особи відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».
З огляду на встановлені обставини, викладене обґрунтування, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 не доведена засадою поза розумним сумнівом (застосування принципу в рішенні ЄСПЛ «Кобець проти України»).
Цей висновок суду дає підстави застосувати положення статті 247 п.1 КУпАП, тобто закрити провадження в справі.
Керуючись статтями 280, 283-285, 247 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 204-1 ч.2 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Апеляційну скаргу на постанову судді може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення постанови в порядку, передбаченому КУпАП.
Постанова набирає законної сили згідно з ст.294 КУпАП після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова складена 27.07.2026 року. 

Суддя: | В. П. Кривка