Справа № 214/1095/26
2/214/2748/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
22 липня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді - Ковтун Н.Г.
секретаря судового засідання - Улятовської М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу 214/1095/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за договором № 532080-КС-001 про надання кредиту від 01.04.2025 року в сумі 29 154,50 грн. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.04.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» і ОСОБА_1 укладено договір № 532080-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1126 на номер телефону НОМЕР_1 (який зазначений ОСОБА_1 ) у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий відповідачем було введено/відправлено.
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 11 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит (далі - Правила).
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську карту позичальника № НОМЕР_2 ( який позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів.
До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені Договором.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором станом на 07.01.2026 утворилася заборгованість в розмірі 29 154,50 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 9925,15 грн., сума прострочених платежів по процентах - 12 604,75 грн., сума прострочених платежів за комісією - 1124,60 грн., сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ України - 5500,00 грн. 
Ухвалою суду від 26 лютого 2026 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та задоволено клопотання про витребування доказів. 
07 квітня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Щербачов А.П. звернувся до суду з клопотанням про перехід зі спрощеного провадження без виклику сторін до загального позовного провадження.
08 квітня 2026 року ТОВ «Бізнес Позика» надано суду заперечення на перехід в загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 09 квітня 2026 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвокату Щербачову А.П. відмовлено у переході від спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників до загального позовного провадження.
13 квітня 2026 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Щербачовим А.П. надано письмові заперечення в яких останній вказує, що відповідно до наданих суду документів не можливо перевірити чи надався кредит, на який строк та правильність нарахування відсотків позивачем. 
Також вказує, що наданий позивачем розрахунок боргу не може бути належним доказом, оскільки має лише систематичні обчислення сторони.
Крім того, враховуючи ЗУ «Про споживче кредитування», що діяв на час оформлення кредитного договору № 532080-КС-001 проценти у відповідності до чинного законодавства повинні бути нараховані у розмірі, що не перевищує річної відсоткової ставки відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.
За період з 01.04.2025 по 01.11.2025 облікова ставка становить 15,50% відсотків та розраховується в наступному порядку:
1.15,50/366=0,042%
2.168 (днів) *0,042=7,056%
3.(11000/100) * 7,056=776,16 грн. - розмір відсотків за користування кредитом за період з 01.04.2025 по 01.11.2025 року. 
Враховуючи вищевикладене просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
15 квітня 2026 року представником ТОВ «Бізнес Позика» надано додаткові пояснення у справі відповідно до яких, вказує, що відповідно до умов кредитного договору № 532080-КС-001 позивачем надано позичальнику грошові кошти у розмірі 11 000,00 грн. на банківську карту позичальника № НОМЕР_2 ( який позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті). 
Відповідачем доказів про неотримання кредиту не надано.
Стосовно виписки по рахунку вказу, що Позивач не може надати виписку по рахунку Позичальника, оскільки ТОВ «Бізнес позика» не є банківською установою, не відкриває банківські рахунки та не випускає банківської картки. Тому виписку може надати або сам Позичальник або банк на виконання вимог ухвали.
Щодо стягнення процентів вказує, що відповідно до норм чинного законодавства розмір процентної ставки, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропизицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розмір облікової ставки та інших факторів на дату укладання.
У зв`язку з вищевикладеним просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
01 квітня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» укладено Договір № 532080-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" .
Згідно п. 2.1 Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000,0 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.
Тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процентна ставка: в день 1% , фіксована. Комісія за надання кредиту 2 200,00 грн. Термін дії договору: до 16.09.2025. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 27 141,58 грн. Орієнтовна реальна річна процента ставка: 6942,72%.
Пунктом 4 Договору № 532080-КС-001 про надання кредиту від 01 квітня 2025 року визначено графік платежів.
Згідно п. 11.3.1 Кредитного договору підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що до укладання Договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця.
На виконання зазначених вимог позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор UA-1126, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, для підписання Договору № № 532080-КС-001 про надання кредиту від 01 квітня 2025року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Отже, між сторонами було укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. 
На підтвердження перерахування ОСОБА_1 коштів у розмірі 11 000,00 грн, у матеріалах справи наявна довідка ТОВ «ПрофітГід» про перерахування суми кредиту № 532080-КС-001 про надання кредиту від 01 квітня 2025 року, яка містять номер особистого електронного платіжного засобу відповідача із маскою, а саме НОМЕР_4.
Перерахунок коштів також підтверджено випискою наданою АТ КБ «Приватбанк».
Згідно норм статті 46 Закону України «Про платіжні послуги»: а) порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актами НБУ; б) виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону; в) надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників г) надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції відповідність: - номера рахунку отримувача та коду отримувача (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/податкового номера або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або - унікального ідентифікатора отримувача. д) надавач платіжних послуг отримувача зараховує кошти за платіжною операцією на рахунок отримувача лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про отримувача, що зберігається у такого надавача платіжних послуг. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право: 1) зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного отримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення; 2) не уточнювати номер рахунку та/або код отримувача. У такому разі надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення.
Зважаючи на вищенаведені норми Закону України «Про платіжні послуги» у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась.
Таким чином, перерахування кредитних коштів відбувалось на картковий рахунок вказаний ОСОБА_1 під час заповнення заявки.
Відтак, відповідачем та її представником не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить.
У зв`язку з чим, факт укладання договору представником відповідача не спростований, договір між сторонами укладено, що підтверджено доказами. 
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Стосовно посилань представника відповідача на неправомірність нарахування відсотків, суд зазначає.
Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентної ставки плати за користування кредитом, а саме: плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 1,% .
Строк дії кредитного договору закінчився 16 вересня 2025 року, і позивачем у межах строку дії договору та в розмірі визначеному умовами договору нараховувались проценти за користування кредитом.
Разом із тим позивач, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором просить стягнути заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 5500,00 грн.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.Проте, відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, вимога позивача в частині стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 5500,00 грн, задоволенню не підлягає.
Крім того, суд враховує, що 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право Банку (іншої фінансової установи) встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 1124,60 грн, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Враховуючи викладене щодо правомірності вимог позивача за Договором, суд вважає, що позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.
При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2057,43 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 532080КС-001 про надання кредиту від 01.04.2025 року в сумі 22 529,90 грн.
В іншій частині відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у сумі 2057 грн. 43 коп.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», ЄДРПОУ 41084239, юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411;.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Н.Г.Ковтун