ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 500/7246/24 пров. № А/857/11070/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Судової-Хомюк Н.М.,
суддів: Глушка І.В., Затолочного В.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 500/7246/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування пункту 2 постанови від 22.10.2024 року № 1814,-
суддя в 1-й інстанції – Баб`юк П.М.
час ухвалення рішення – не визначений,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 17 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» (далі – позивач) звернулося в суд із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – відповідача), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати пункт другий постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.10.2024 №1814.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року у справі № 500/7484/24 в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що 22 жовтня 2024 року відповідач прийняв постанову № 1814, у відповідності до п. 2 якої на позивача накладено штраф в розмірі 128656 гривень за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та недотримання вимог нормативно-правових актів, а саме: п. 2.2 Ліцензійних умов у частині ненадання документів (їх копій), інформації (даних, відомостей, звітності), необхідних для виконання НКРЕКП своїх повноважень та функцій в обсягах та у строки (не менше 10 робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені НКРЕКП; Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, а саме: абзацу 2 п. 3.5 глави 3 у частині не надання відповіді на запит комісії з перевірки із відповідними матеріалами в зазначений у запиті строк, абзацу 4 п. 9.2 глави 9 у частині не надання всіх необхідних документів, пояснень, довідок, відомостей, матеріалів з питань, що виникають під час перевірки, у вигляді, наведеному в запиті комісії з перевірки, відповідно до закону у терміни/строки, що відповідають обсягу запитуваної інформації.
Позивач зазначає, що у запитах про надання документів Сектор НКРЕКП у Тернопільській області вимагав надати частину документів, яких у ТОВ «Біоенергопродукт» немає, або які не стосуються переліку питань, що підлягають перевірці, згідно з постановою НЕКРЕКП № 428 від 14.06.18. 
Частину документів, які стосувались переліку питань, що підлягали перевірці, були надані. Такі документи були надані в формі, в якій вони були сформовані підприємством чи установою - видавником документу або шляхом надіслання електронного документу чи сканованої копії письмового документу на електронну пошту Сектору НКРЕКП в Тернопільській області або шляхом сканування письмового документу на флеш-носій представника Сектору НКРЕКП в Тернопільській області.
Зазначає, що Сектор НКРЕКП в Тернопільській області не просив надати копію вибірково якогось документу, а всіх документів за 7 років діяльності підприємства - суцільним порядком. Виконання такої вимоги неможливо забезпечити в терміни проведення перевірки (7 днів) з огляду на відсутність у ТОВ «Біоенергопродукт» людських ресурсів і технічних засобів для цього.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги з мотивів, які вказав суд у спірному рішенні.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження, згідно з положеннями статті 311 КАС України.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів виходить з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ненадання позивачем комісії з проведення перевірки 24.09.2024 - 02.10.2024 необхідних документів, пояснень, довідок, відомостей, матеріалів з питань, що виникають під час перевірки, у вигляді, наведених в запитах комісії з перевірки, свідчить про порушення ТОВ «Біоенергопродукт»: абзацу другого пункту 3.5 глави 3 Порядку контролю; абзацу четвертого пункту 9.2 глави 9 Порядку контролю; підпункту 8 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467.
А тому, відповідач правомірно вирішив накласти на позивача штраф.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2024 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 22.11.2023 № 2202, постанови НКРЕКП від 24.09.2024 № 1652 «Про збільшення строку проведення планової перевірки ТОВ «Біоенергопродукт» позивач провів планову перевірку щодо дотримання ТОВ «Біоенергопродукт» вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 27.12.2017 № 1467 за період діяльності з 01.09.2017 по 31.12.2023.
За результатами проведеної перевірки ТОВ «Біоенергопродукт» склало акт планової перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та ліцензійних умов з виробництва електричної енергії від 02.10.2024 № 346, на який позивачем листом від 05.10.2024 надав пояснення.
22.10.2024 на засіданні, яке проводилось у формі відкритого слухання, за результатами розгляду акта № 346 та пояснень позивача відповідач прийняв постанову № 1814 про накладення штрафу у сумі 128656 грн за порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, а саме:
підпункту 8 пункту 2.2 Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії у частині надання документів (їх копій), інформації (даних, відомостей, звітності), необхідних для виконання НКРЕКП своїх повноважень та функцій, в обсягах та у строки (не менше десяти робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені НКРЕКП, а саме надання документів та інформації на запити комісії з перевірки;
Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, а саме:
абзацу другого пункту 3.5 глави 3 у частині надання відповіді на запит комісії з перевірки із відповідними матеріалами в зазначений у запиті строк,
абзацу четвертого пункту 9.2 глави 9 у частині надання всіх необхідних документів, пояснень, довідок, відомостей, матеріалів з питань, що виникають під час перевірки, у вигляді, наведеному в запиті комісії з перевірки, відповідно до закону у терміни/ строки, що відповідають обсягу запитуваної інформації.
Не погоджуючись із цими порушеннями, що викладені у пункті 2 постанови № 1814 від 22.10.2024, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд зазначає наступне.
Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначено Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII (далі - Закон України № 1540-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України № 1540-VIII, НКРЕКП (далі – Регулятор) є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом.
Відповідно до статті 19 Закону України № 1540-VIII, регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених нею порядків контролю.
Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.
Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.
Під час здійснення державного контролю Регулятор має право:
1) вимагати від суб`єкта, щодо якого здійснюється перевірка, усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та/або ліцензійних умов;
2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу;
3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;
4) призначати експертизу, одержувати пояснення, у тому числі працівників суб`єкта, щодо якого здійснюється перевірка, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю;
5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, щодо якого здійснюється перевірка, рішення про усунення виявлених порушень;
6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом;
7) за результатами перевірки або моніторингу приймати рішення про встановлення (зміну) тарифів на товари (послуги) суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та внесення змін до відповідних інвестиційних програм.
За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.
Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту, щодо якого здійснювалася перевірка, або уповноваженій ним особі.
У разі відмови суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту, щодо якого здійснювалася перевірка, рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта членами комісії з перевірки.
Суб`єкт, щодо якого здійснювалася перевірка, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.
У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкції, передбаченої цим Законом.
Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.
Позивач стверджує, що відповідач не розглянув його заперечення на засіданні за результатами якого прийняте спірне рішення.
Апеляційний суд встановив, що позивач 05.10.2024 року подав заперечення на акт перевірки.
Проаналізувавши оприлюднені на сайті Регулятора матеріали до засідання, яке відбулося 22.10.2024, апеляційний суд встановив, що акт перевірки та заперечення позивача до акта перевірки не оприлюднені на сайті Регулятора.
Вказане свідчить про процедурне порушення, яке впливає на законність спірного рішення Регулятора, оскільки, таким чином, відповідач позбавив позивача права бути почутим, висловити свої пояснення щодо акта перевірки.
Пунктом 3.5 та 3.6 Порядку № 428 передбачено, що планова перевірка проводиться за умови надання ліцензіату письмового повідомлення про проведення планової перевірки за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку, не пізніше як за 10 днів до її початку.
Повідомлення надсилається рекомендованим листом (за місцезнаходженням ліцензіата згідно з даними, що містяться в ліцензійному реєстрі, або місцем провадження ліцензіатом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню) та на електронну пошту ліцензіата, зазначену в ліцензійному реєстрі, або вручається особисто уповноваженій особі ліцензіата під розписку з реєстрацією в журналі вхідної кореспонденції.
Разом з письмовим повідомленням ліцензіата про проведення планової перевірки комісія з перевірки направляє ліцензіату запити з переліком інформації та документів, які необхідно надати для перевірки дотримання ліцензіатом вимог законодавства та ліцензійних умов, відповідно до питань перевірки.
Ліцензіат зобов`язаний надати відповідь на зазначений запит із відповідними матеріалами в зазначений у запиті строк.
Строк надання інформації на запит комісії з перевірки про уточнення інформації по питаннях перевірки та/або вже наданої ліцензіатом інформації під час планової перевірки не може становити менше трьох робочих днів, а якщо відповідна інформація має великий обсяг, то менше 10 робочих днів. Положення цього абзацу не застосовуються під час проведення перевірок суб`єктів малого підприємництва, у тому числі суб`єктів мікропідприємництва.
Пунктом 3.8 Порядку № 428 передбачено, що планові перевірки проводяться відповідно до переліків питань, наведених у додатках 4-29 до цього Порядку, які є складовими акта, складеного за результатами проведення перевірки дотримання ліцензіатом вимог законодавства та ліцензійних умов у відповідних сферах (далі - акт перевірки).
Крім того, пунктом 9.2 Порядку № 428 передбачено, що уповноважена особа суб`єкта, щодо якого здійснюється перевірка, зобов`язана, зокрема, надавати всі необхідні документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час перевірки, у вигляді, наведеному в запиті комісії з перевірки, відповідно до закону у терміни/строки, що відповідають обсягу запитуваної інформації
Виходячи з аналізу наведених вище норм права, апеляційний суд вважає, що відповідач разом з письмовим повідомленням позивача про проведення планової перевірки мав направити позивачу запит з конкретним переліком документів, які необхідно надати для перевірки дотримання ліцензіатом вимог законодавства та ліцензійних умов, відповідно до питань перевірки. 
При цьому, апеляційний суд зауважує, що перелік питань для перевірки дотримання вимог законодавства та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, що є Додатком №7 до Порядку № 428 визначає загальний (уніфікований) перелік питань, які підлягають дослідженню комісією з перевірки під час здійснення планової перевірки. 
Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що відповідач листом від 02.09.2024 року № 45-47/24 повідомив позивача щодо необхідності надання у день початку перевірки 24.09.2024 року документів, що підтверджують дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії за період з 01.09.2017 року по 31.12.2023 року.
Водночас, на думку суду, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів для проведення перевірки, прямо залежить від визначення відповідачем конкретного переліку документів, який пов`язаний із предметом перевірки, а точніше із переліком питань для перевірки.
Однак, відповідач не вказав, які документи має подати платник податків, і, які будуть достатніми для проведення перевірки.
У відповідь позивач подав документи, які, на його думку, будуть достатніми для проведення перевірки.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідач у посвідченні на проведення перевірки не вказав конкретний перелік питань з приводу яких проводиться перевірка, а лише вказав з приводу переліку питань встановлених додатком 7 до Порядку № 428.
На думку апеляційного суду, відповідач позбавив позивача можливості належним чином відреагувати та підготувати документи для проведення перевірки, оскільки не вказав конкретного переліку документів для проведення перевірки відповідно до конкретного переліку питань з яких проводиться перевірка.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що відповідач порушив порядок проведення перевірки, що є підставою для скасування прийнятого за наслідками перевірки рішення. 
Отже, пункт другий постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.10.2024 №1814 необхідно визнати протиправним та скасувати.
Підводячи підсумок наведеного вище, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому рішення суду необхідно скасувати та прийняти постанову про задоволення позову.
Апеляційну скаргу, на думку апеляційного суду, необхідно задовольнити.
Що стосується розподілу судового збору, то апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Апеляційний суд встановив, що позивач за подання позову сплатив 3028 грн., а за подання апеляційної скарги 3633,60 грн.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 6661,60 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 500/7246/24 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункт другий постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.10.2024 №1814.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» 6661,60 грн сплаченого судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя | | Н. М. Судова-Хомюк
судді | | І. В. Глушко
| | В. С. Затолочний