Справа 524/6277/24
Провадження № 2-др/524/33/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі головуючого судді Колеснікової О.М., розглянувши в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука заяву адвоката Браташа Юрія Павловича, подану в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування – виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визначення місця проживання дитини, 
встановив:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.06.2026 було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування – виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визначення місця проживання дитини.
30.06.2026 від представника позивачки до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, сформована в системі «Електронний суд» 29.06.2026, в якій він просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70500 грн.
06.07.2026 від представника відповідача до суду надійшла заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, наданої позивачці за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокатським об`єднанням «БІендЕМ Партнерз» адвокатами Браташем Ю.П. та ОСОБА_3 , за змістом якої вона просила відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає такі витрати неспівмірними з виконаною роботою та недоведеними.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання стосовно розподілу між сторонами судових витрат, шляхом ухвалення додаткового рішення у справі.
За п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
22.06.2026 у судовому засіданні під час судових дебатів представником позивачки – адвокатом Браташем Ю.П. було заявлено, що докази понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом.
29.06.2026 засобами системи «Електронний суд» від представника позивачки до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яка була зареєстрована канцелярією суду 30.06.2026. Отже, строк на звернення з відповідною заявою представником позивачки не пропущено.
За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України, у відповідності до ч.2 якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представником позивачки адвокатом Браташем Ю.П. на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу надано: копію договору №27/06-24 про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2024; копію додаткової угоди від 08.01.2025 до договору №27/06-24 про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2024 року; копію додаткової угоди від 21.04.2025 до договору №27/06-24 про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2024; копію звіту від 29.06.2026 до договору №27/06-24 про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2024, додаткової угоди до договору від 22.07.2024 та додаткової угоди до договору від 21.04.2025; копію додаткової угоди від 22.07.2024 до договору №27/06-24 про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2024.
Додатковою угодою від 08.01.2025 року до договору №27/06-24 про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2024 року для представництва інтересів позивачки ОСОБА_1 у справі №524/6277/24 було додатково залучено адвоката Оловятенко Олену Юріївну.
Аналізуючи частину третю статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.
Відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Судом встановлено, що під час розгляду справи представником позивачки було надіслано до суду три заяви по суті справи, а саме: 10.07.2024 відзив на первісний позов, 16.07.2024 зустрічний позов, 04.11.2024 відповідь на відзив на зустрічний позов. Також представником позивача було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про закриття провадження у справі від 07.04.2025. Крім того, представники позивачки брали участь у шести судових засіданнях по вказаній справі, а саме: 14.02.2025 судове засідання за участю адвоката Оловятенко О.Ю., 07.04.2025 судове засідання за участю адвоката Оловятенко О.Ю., 03.09.2025 судове засідання за участю адвоката Браташа Ю.П., 15.01.2026 судове засідання за участю адвоката Браташа Ю.П., 17.03.2026 судове засідання за участю адвоката Браташа Ю.П. та 22.06.2026 судове засідання за участю адвоката Браташа Ю.П.
Щодо процесуальних документів, які були підготовлені та направлені до суду представниками позивачки під час судового розгляду.
Відповідно до копії звіту від 29.06.2026 до договору №27/06-24 про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2024, додаткової угоди до договору від 22.07.2024 та додаткової угоди до договору від 21.04.2025, наданої представником позивачки, під час розгляду судової справи №524/6277/24 було підготовлено тринадцять процесуальних документів.
Аналізуючи вказані процесуальні документи, суд зазначає, що шість з тринадцяти вказаних процесуальних документів фактично дублюють одне одного (клопотання про участь представника у засіданні в режимі відеоконференції, клопотання про відкладення розгляду справи), а отже їх повторне складання не потребувало тривалої підготовки та додаткового юридичного аналізу. Крім того, з наданого представником позивача звіту від 29.06.2026 до договору №27/06-24 про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2024 вбачається, що вартість складання кожного такого документу визначено на рівні 2500,00 грн., що не відповідає їх складності та витраченому часу. Представник позивача не був позбавлений можливості брати участь у судових засіданнях в приміщенні суду, а отже подання клопотань про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції не було необхідним і неминучим.
Оцінюючи надані представником позивачки на підтвердження понесених витрат документи, суд зазначає, що вони не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання учасника процесу утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення/захисту порушених прав та інтересів.
Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з учасника процесу не можу бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Вищевказане узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 13.02.2026 року у справі №911/1065/24.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 грн.
На підставі наведеного, керуючись статтями 133,137,141,264-265,270 ЦПК України, суд
вирішив:
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50000 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове рішення складено 14 липня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа1 - виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, адреса місцезнаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги буд. 2, код ЄДРПОУ 04057287.
Третя особа2 - служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, адреса місцезнаходження: 39623, Полтавська область, м. Кременчук, вул.. Квітки Цісик буд. 38, код ЄДРПОУ 40252207.

Головуючий суддя О.М.Колеснікова