ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/27127/25

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О., 
за участю секретаря судового засідання Ретинської В.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року
у адміністративній справі № 160/27127/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 27.08.2025 № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП» а також наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.09.2025 № 1205 о/с «По особовому складу» про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 06.09.2025, та про поновлення на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 07.09.2025 і стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.09.2025 до дати фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді, з допущенням до негайного виконання відповідно до ст. 371 КАС України рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області і в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного дослідження судом фактичних обставин, та не відповідності обставинам справи викладених в рішенні висновків суду, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду у цій справі, яке не відповідає вимогам ст.242 КАС України та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені у цій справі вимоги в повному обсязі, а саме: визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 27.08.2025 № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП»; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.09.2025 року № 1205 о/с «По особовому складу» про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», з 06.09.2025 року;
поновити ОСОБА_1 , на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, з 07.09.2025 року; та стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 07.09.2025 року по дату фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді. 
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги позивач акцентує увагу, що підставою для прийняття наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби слугували висновків службового розслідування, якими на переконання відповідача підтверджується вина позивача у вчиненні в умовах воєнного стану дисциплінарного проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам та вчинення яких підриває авторитет поліції, але при цьому суд не з`ясував всі обставини та докази, що мають значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення у цій справі. Зокрема, як вважає позивача, судом не досліджувалось та не надавалося належної оцінки інформації з серверу «VideoManager EX» (http://10.104.146.254:9080/app/dashboard) облікового запису користувача (0114043), де зафіксовані особи які є учасниками подій 02.06.2025, 05.06.2025 та 08.06.2025 під час несення позивачем служби на блокпосту «Межиріч»; взагалі не надавалася належна оцінка доказам, які вказують на відсутність складу дисциплінарного проступку в діях позивача під час несення служби 02.06.2025, 05.06.2025 та 08.06.2025; не зверталася увага на те, що як матеріали службового розслідування так і висновок, який був складений дисциплінарною комісією за результатами розслідування вказує на те, що метою проведення даного розслідування був пошук будь-яких незначних (малозначних) проступків з його ( ОСОБА_1 ) боку за минулий час та за вчинення яких не минув строк притягнення до дисциплінарної відповідальності, які у своїй сукупності створювали б враження, що ним вчинений дисциплінарний проступок, який є несумісний з подальшим проходженням служби в поліції та дає всі підстави для застосування керівництвом ГУНП в Дніпропетровській області такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби.
Детальніше описуючи неповноту перевірки судом обставин у цій справі, позивач звертає увагу апеляційного суду на те, що під час обговорення зазначеної у п.1 наказу ГУНП в Дніпропетровський області від 27.08.2025 № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП» однієї із підстав для звільнення з поліції позивача стало нездійснення розгляду справ про адміністративні правопорушення 02.06.2025 відносно невстановленого громадянина за ч.1 ст.121-3 КУпАП, 05.06.2025 відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.121-3 та ч.1 ст.126 КУпАП, ОСОБА_3 за ч.5 ст.121 КУпАП, 08.06.2025 відносно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Так, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до запису з серверу «VideoManager EX» (http://10.104.146.254:9080/app/dashboard) облікового запису користувача (0114043), який використовувався позивачем, як старшим по блокпосту - поліцейським ВРПП Павлоградського РВП ГУНП всі особи, які є на відео 02.06.2025, 05.06.2025 та 08.06.2025, що були зупинені позивачем під час руху за кермом транспортних засобів мали статус військовослужбовців, а транспортні засоби ними використовувалися для виконання військових обов`язків, пов`язаних на даний час з бойовими діями, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно, суд не врахував, що згідно п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованого Міністерством юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту – військовослужбовцями строкової служби штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується, і у цих випадках поліцейські передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної
відповідальності.
Також на переконання позивача, суд першої інстанції не звернув увагу на важливий факт того, що під час інструктажу перед несенням служби на блокпостах безпосереднім керівництвом ВРПП Павлоградського РВП ГУНП постійно зверталась увага поліцейських на недопущення з боку поліцейських зайвого формалізму під час контролю за безпекою дорожнього руху відносно військовослужбовців, які виконують свої обов`язки в зоні активних бойових дій. Так, виходячи з положень до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII та п.1 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої 30.07.2024 начальником цього ж РВП майором поліції Р.Велієвим (№ 48-12397 від 30.07.2024) позивач наголошує, що під час спілкування з особами, які є на долученому до матеріалів справи, зокрема 02.06.2025, 05.06.2025 та 08.06.2025, він (позивач) з`ясувавши, що водії мають статус військовослужбовців та використовують транспортні засоби з метою виконання військових обов`язків, правильно провів з ними саме профілактичну бесіду з метою дотримання Правил дорожнього руху.
Стосовно зазначення у наказі ГУНП в Дніпропетровський області від 27.08.2025 № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП» про недотримання ОСОБА_1 під час несення служби вимог ст.279 КУпАП, позивач звертає увагу апеляційного суду на те, що ним не приймалось рішень про розгляд справи про адміністративні правопорушення, зокрема, не виносились постанови у справах про адміністративне правопорушення, а тому звинувачення у недотриманні процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення відносно зазначених у Висновку службового розслідування осіб 02.06.2025, 05.06.2025 та 08.06.2025 (не представлення його, як посадової особи, що розглядає справу, не оголошення, яка справа розглядається, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснені особам, які беруть участь у розгляді справи, їх прав і обов`язків, не заслухані осіб, які беруть участь у розгляді справи, не досліджені доказів, не вирішені клопотань осіб тощо) є безпідставними та вказує, що такі факти взагалі не встановлювались під час проведення службового розслідування.
Крім того, позивач звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував передбачений Главою 22 КУпАП «розгляд справ про адміністративні правопорушення» порядок розгляду справ (ст. 276-282 КУпАП), та визначену Розділом ІІІ «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованого Міністерством юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 процедуру розгляду справ про адміністративне провадження, а відповідно, і звернув увагу на не надання судом оцінки тому, що у діях ОСОБА_5 відсутній факт бездіяльності, що полягає у не розгляді справ про адміністративне провадження відповідно до приписів ст.279 КУпАП та пунктів 1, 2, 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, як про це зазначено у п.1 наказу ГУНП в Дніпропетровський області від 27.08.2025 № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП».
За наведених обставин, позивач наголошуючи на вимоги ч.3 ст.11 Закону України «Про Національну поліцію» вказує на те, що звинувачення його (позивача) у затвердженому 19.08.2025 начальником ГУНП в Дніпропетровській області висновку службового розслідування та у п.1 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 27.08.2025 № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП» у невинесенні постанов у справах про адміністративне правопорушення відносно осіб 02.06.2025, 05.06.2025 та 08.06.2025 свідчить тільки про те, що суб`єкт владних повноважень вважає основним критерієм в службі патрульної поліції саме кількість складених постанов у справах про адміністративне правопорушення, а не рівень довіри населення до поліції, зокрема і військовослужбовців які виконують свої обов`язки в зоні активних бойових дій. 
Окремо позивач акцентує увагу в апеляційній скарзі на тому, що службовим особам, якими проводилося службове розслідування стало відомо про факти начебто не винесення ним постанов у справах про адміністративне правопорушення відносно осіб 02.06.2025, 05.06.2025 та 08.06.2025 у липні-серпні 2025 року, коли строки накладення адміністративних стягнень не були закінчені у відповідності до приписів ч.1 ст.38 КУпАП, однак будь-яких дій направлених на винесення відповідних процесуальних документів відносно винних осіб ними здійснено не було, що вказує на факт бездіяльності з боку зазначених посадових осіб, яка ґрунтується на розумінні того, що дійсно не було підстав для притягнення тих водіїв до адміністративної відповідальності та відсутності доказів порушення водіями ПДР України. 
Посилаючись на положення ч.1 ст.38 КУпАП та на п.3 розділу ІІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції Україні, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованого Міністерством юстиції України 28.11.2018 за № 1356/32808, за якою член дисциплінарної комісії у разі встановлення під час проведення службового розслідування ознак кримінального чи адміністративного правопорушення негайно доповідає про це відповідному керівнику для вирішення питання про передання матеріалів до правоохоронних органів для прийняття рішення згідно з вимогами законодавства, позивач вказує на не надання відповідачем суду жодного належного доказу того, що після виявленого адміністративного правопорушення ставилось питання щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
Стосовно не забезпечення безперервного ведення відеозйомки та не включення портативного відеореєстратора з початку виконання службових обов`язків 03, 06, 09, 12, 15, 17, 24, 27, 30 травня 2025 року та 02, 08, 10, 14, 23 червня 2025 року, позивач цитуючи положення п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованого Міністерством юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999 зазначає, що відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо. При цьому, не заперечуючи що можливо 03, 06, 09, 12, 15, 17, 24, 27, 30 травня 2025 року та 02, 08, 10, 14, 23 червня 2025 року мало місце, що його ( ОСОБА_1 ) портативний відеореєстратор під час несення служби на блокпосту «Межиріч» не був включений, пояснює, що вимикання зазначеного пристрою могло статися під час приймання їжі, відвідування вбиральні тощо (особисте приватне становище) і можливе забуття його ввімкнення, але вважає, що ці дії не є тими обставинами які дають підстави для застосування до нього (позивача) такого не співмірного виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, чому суд першої інстанції не надав належної оцінки.
Щодо не інформування ним письмово безпосереднього керівника про виїзд за межі Павлоградського району та не використання ременя безпеки і перевищення швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості) Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 
08.03.2025, позивач вказує на неврахування судом першої інстанції того, що його виїзд за
межі Павлоградського району був пов`язаний з сімейними обставинам, про що він в телефонному режимі повідомляв особисто начальника ВРПП Павлоградського РВП ГУНП майор поліції ОСОБА_6 про що останній не заперечував, а порушення ним правил дорожнього руху було пов`язано з масованою атакою в цей день м. Одеса та Одеська область, чому суд не дав належної оцінки, а він (позивач) особисто вважає, що вказані обставини також не є тими обставинами, які дають підстави для застосування до позивача такого види дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.
Пояснюючи обставини спілкування не державною мовою та використання нецензурної лексики під час виконання службових обов`язків на блокпосту «Межиріч», позивач наголошує, що нецензурною лайкою він не спілкувався, а під час спілкування з працівниками поліції, з військовослужбовцями які разом несли службу на блокпосту та з громадянином ОСОБА_3 під час зупинки транспортного засобу «Volkswagen Transporter» ним використовувалася як українська мова, так і елементи російської мови, але будь-яких нарікань, зауважень щодо мови спілкування не надходило, а відповідно до приписів ст.10 Конституції України в Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України, тому вважає, що за такі дії до нього не мав б бути застосований найсуворіший вид дисциплінарного стягнення з урахуванням строку його служби як в органах внутрішніх справ України (міліція) так і у поліції майже 30 років, наявності у цього 15 заохочень, а також складених за результатами атестування (висновків атестаційної комісії за якими він відповідає займаній посаді, що ні дисциплінарною комісією ні судом першої інстанції не було враховано, хоча наведені обставини та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність свідчать про безпідставність пропозиції дисциплінарної комісії на застосування до нього (позивача) такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби в поліції.
Підсумовуючи вищевикладене, позивач вважає, що Головним управлінням Національною поліції в Дніпропетровській при проведенні службового розслідування не було дотримано приписів ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 4
розділу V Порядку № 893 та не враховано положення ст.12 і п.3, п.4 ст.19 Дисциплінарного статуту, оскільки не було з`ясовано обставини вчинення дисциплінарного проступку та його характер, обставини, за яких він був вчинений, ступінь його вини, не враховано позитивні характеристики і попередню поведінку, а отже не доведено факт порушення ним (позивачем) службової дисципліни та зроблено помилкову кваліфікацію його (позивача) дій щодо складу дисциплінарного проступку та безпідставно застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби, оскільки сукупність зібраних даних не доводить його вини та свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Оскільки суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у висновку службового розслідування та у наказі ГУНП в Дніпропетровський області від 27.08.2025 № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП» відсутні докази того, що позивачем були допущені дії, які б вказували, що ним здійснено проступки, які явно вказують на підрив довіри та авторитет Національної поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби в поліції, без урахування того, що за висновками службового розслідування йому не інкримінується наявність відносно нього кримінального провадження та під час службового розслідування не з`ясовувалось обставин за якими воно відкрито та особи які є учасниками даного кримінального провадження, але з посиланням у рішення на правові висновки Верховного Суду, які стосуються інших обставин, що пов`язані з проведенням службового розслідування відносно осіб були відкриті кримінальні провадження, чим у сукупності підтверджується порушення судом норм матеріального та процесуального права, і ухвалення рішення без встановлення усіх обставин та без дослідження співмірності обраного виду стягнення складу, характеру та наслідків вчиненого дисциплінарного проступку, що є підставою для скасування рішення відповідно до вимог ст. 317 КАС України. 
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач заперечуючи проти доводів позивача вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оскільки оцінюючи докази по справі у їх сукупності, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача та відповідача, суд першої інстанції вірно врахував норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права, внаслідок чого дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 у повному обсязі, тому просить залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Мотивуючи відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача, у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач описуючи підстави для призначення та проведення 
наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1617 від 21.07.2025 службового розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Павлоградського РВП ГУНП і поліцейським ВРПП Павлоградського РВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , а також про обставини, встановлені під час службової перевірки, вказує на законність та обґрунтованість висновків дисциплінарної комісії, якою було встановлено грубі порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, а за результатом вивчення причин і умов, що сприяли скоєнню порушень службової дисципліни з боку ОСОБА_1 унаслідок безвідповідальності, особистій недисциплінованості старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , а також ігнорування ним вимог законодавства та нормативних документів, що регламентують діяльність поліції, відповідач вважає правильним та обґрунтованим визначений позивачу вид дисциплінарного стягнення. Вказуючи на правильність наданої судом першої інстанції правової оцінки встановленим обставинам справи, доводам позивача та відповідача, а також нормам чинного законодавства, відповідач просить залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги позивача, а рішення суду залишити без змін. 
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а представник відповідач підтримуючи заперечення проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши пояснення учасників у цій справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, а також подані додатково під час апеляційного перегляду даної справи письмові пояснення як позивача так і відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.11.2015 проходив службу в Національній поліції України та склав Присягу працівника Національної поліції України 07.11.2015, і згідно з біографічною довідкою УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області та послужним списком з 01.02.2021 ОСОБА_1 проходив службу в Національні поліції України на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Наказом т.в.о.начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1617 від 21.07.2025 «Про організацію проведення службового розслідування» було призначено службове розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП полковника поліції О. Тарана «Про результати проведених заходів підтримки та контролю у Павлоградському РВП ГУНП» (СЕД № 106809-2025 від 11.07.2025) щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Павлоградського РВП ГУНП, а також поліцейським ВРПП Павлоградського РВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими ГУНП.
У зазначеному наказі № 1617 від 21.07.2025 зазначено, що 11.07.2025 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП полковника поліції О.Тарана «Про результати проведених заходів підтримки та контролю у Павлоградському РВП ГУНП» (СЕД № 106809-2025 від 11.07.2025). Зокрема, під час проведення заходів встановлено недоліки в організації роботи окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП, а також з`ясовано, що 25.06.2025 працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, у кримінальному провадженні № 62024100120000614 поліцейському відділу реагування патрульної поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому сержанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, Цим наказом на час проведення службового розслідування ОСОБА_1 з 21.07.2025 відсторонено від виконання службових обов`язків.
Строк проведення службового розслідування, що було призначено наказом № 1617 від 21.07.2025, продовжувався наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.08.2025 № 1748 на 15 календарних днів, а 19.08.2025 начальником ГУНП в Дніпропетровській області було затверджено висновок дисциплінарної комісії про результати службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП полковника поліції О. Тарана «Про результати проведених заходів підтримки та контролю у Павлоградському РВП ГУНП» (СЕД № 106809-2025 від 11.07.2025), щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Павлоградського РВП ГУНП, а також поліцейським ВРПП Павлоградського РВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими ГУНП.
Відповідно до вказаного у попередньому абзаці висновку, дисциплінарна комісія перевіривши викладені у доповідній записці начальника УГІ ГУНП полковника поліції О. Тарана «Про результати проведених заходів підтримки та контролю у Павлоградському РВП ГУНП» (СЕД № 106809-2025 від 11.07.2025) виснувала, що відомості щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Павлоградського РВП ГУНП, а також поліцейським ВРПП Павлоградського РВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими ГУНП - знайшли своє підтвердження, а в діях старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , майора поліції ОСОБА_6 та підполковника ОСОБА_7 визнала встановленими дисциплінарні проступки, і як наслідок, дисциплінарною комісією було запропоновано застосувати до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0114043) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, а саме, за: недотримання вимог пунктів 1, 2 ч.1 с.18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пп.8 п.1 ст.9, ч.1 ст.16 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», абз.10 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», пп.«б» п.12.9 розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ст.279 Кодексу України про адіміністративні правопорушення, пунктів 1, 2, 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, п.5 розділу ІІ, п.2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пунктів 4, 5 розділу ІІ та п.5 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУНП від 25.09.2024 № 2021, пунктів 1, 11, 16, 41, 46 посадової інструкції поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої 30.07.2024 начальником цього РВП майором поліції Р. Велієвим (48-12397 від 30.07.2024), що виразилося у: нездійсненні розгляду справ про адміністративні правопорушення 02.06.2025 стосовно невстановленого громадянина за ч.1 ст.121-3 КУпАП, 05.06.2025 стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст.121-3, ч. 1 ст.126 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 за ч.5 ст.121 КУпАП, 08.06.2025 стосовно ОСОБА_4 за ч.5 ст.121 КУпАП; незабезпеченні безперервного ведення відеозйомки та невключенні портативного відеореєстратора з початку виконання службових обов`язків 03, 06, 09, 12, 15, 17, 24, 27, 30 травня 2025 року та 02, 08, 10, 14, 23 червня 2025 року на блокпосту «Межиріч», розташованому на 1042 км автодороги «М-30»; невикористанні ременя безпеки та перевищенні швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості) Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , 08.03.2025; а також непоінформуванні письмово безпосереднього керівника про виїзд за межі Павлоградського району; у спілкуванні не державною мовою 05.06.2025; та використанні нецензурної лексики 08.06.2025 під час виконання службових обов`язків на блокпосту «Межиріч», розташованому на 1042 км автодороги «М-30».
Зокрема, у висновку службового розслідування зазначено про встановлення під час його проведення факти невжиття ОСОБА_1 заходів щодо документування вчинення водіями 02, 05, 08 червня 2025 року п`яти адміністративних правопорушень (порушень Правил дорожнього руху) та притягнення їх до адміністративної відповідальності та не встановлення ОСОБА_1 під час спілкування з вказаними водіями визначених статтею 247 КУпАП обставин (обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення); не здання станом на 30.07.2025 ОСОБА_1 адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до сектору адміністративної практики Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. Крім того зазначено, що відповідно до Журналу обліку, видачі та повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації Павлоградського РВП ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_1 отримував портативні відеореєстратори до початку виконання службових обов`язків 03, 06, 09, 12, 15, 17, 24, 27, 30 травня 2025 року та 02, 07, 08, 10, 14, 23 червня 2025 року, а згідно з наданою УІАП ГУНП (СЕД № 146622-2025 від 13.08.2025) інформацією, у Журналі подій відеосерверу зберігання інформації, отриманої з цифрових нагрудних відеореєстраторів, виявлена інформація щодо здійснення відеозйомки ОСОБА_1 : 03.05.2025 старт запису о 12:16:54; 06.05.2025 старт запису о 10:35:42 та 13:43:16; 09.05.2025 старт запису о 13:54:13; 12.05.2025 старт запису о 12:47:44; 15.05.2025 старт запису о 13:28:31 та 16:52:16; 17.05.2025 старт запису о 12:18:45; 24.05.2025 старт запису о 10:54:07, 11:17:44; 12:10:51 та 20:35:07; 27.05.2025 старт запису об 11:22:22, 19:01:40 та 20:25:29; 30.05.2025 старт запису о 12:07:49, 15:52:38, 16:38:03 та 17:38:08; 02.06.2025 старт запису о 09:33:22, 10:43:03, 10:58:28, 13:46:40, 16:23:57, 16:34:10 та 16:37:17; 08.06.2025 старт запису о 12:32:07, 12:40:18, 12:45:57, 14:25:47, 16:41:47, 16:54:48, 17:10:00, 17:13:57, 17:17:25, 17:21:36, 17:32:54 та 18:38:07; 10.06.2025 інформація відсутня; 14.06.2025 старт запису о 08:24:21, 09:06:50, 10:39:00, 10:52:28 та 19:31:31; 23.06.2025 старт запису о 10:34:56 та 11:33:19. При цьому, за аналогічне порушення службової дисципліни ОСОБА_1 наказом Павлоградського РВП ГУНП від 14.06.2024 № 313 вже притягався до дисциплінарної відповідальності у виді догани. 
Окрім того, у висновку службового розслідування зазначено, що під час моніторингу внесених до ІКС «ІПНП» відомостей було виявлено порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, і 08.03.2025 стосовно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП (а/п серії ЕНА № 4225030, місце вчинення – Одеська область, 449 км траси Київ-Одеса, 08.03.2025 о 14:21:45) та ч.1 ст.121 КУпАП (а/п серії ЕНА № 4227555, місце вчинення – 916 км траси М30 у с.Кринички Кам`янського району Дніпропетровської області, 08.03.2025 о 23:10:37). При цьому ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , самовільно залишив межі Павлоградського району без попереднього погодження з керівництвом, чим порушив вимоги пункту 46 посадової інструкції поліцейського ВРПП Павлоградського РВП, затвердженої 30.07.2024 начальником Павлоградського РВП майором поліції Р. Велієвим. 
Зазначені у висновку службового розслідування порушення ОСОБА_1 під час несення служби на блокпосту, які стосуються спілкування ОСОБА_1 05.06.2025 російською мовою та допущеного ним 08.06.2025 висловлювання нецензурною лайкою виявлені під час перегляду записів серверу «VideoManager EX» облікового запису користувача (0114043), який належить старшому по блокпосту – поліцейському СРПП РВП старшому сержанту поліції ОСОБА_1 .
Також судом першої інстанції встановлено, що у висновку службового розслідування: вказується про проведення 25.06.2025 обшуку у ОСОБА_1 , повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 62024100120000614 і обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту; а також відображено пояснення: начальника ВРПП Павлоградського РВП ГУНП майор поліції ОСОБА_6 стосовно надання ОСОБА_1 вихідних 07 та 08 березня 2025 року у зв`язку з сімейними обставинами, але не повідомлення ОСОБА_1 в усній або письмовій формі про його виїзд за межі Павлоградського району; і пояснення ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування стосовно використання ним нагрудного відеореєстратора під час несення служби, можливого застосовувалися висловлювань нецензурною лайкою та спілкування російською мовою з напарником капітаном поліції ОСОБА_8 05.06.2025 та 08.06.2025, та про невжиття заходів по документуванню вчинення водіями адміністративних правопорушень у звязку з відсутністю підстав для такого документування, а також про відмову ОСОБА_1 надавати пояснення стосовно винесення відносно нього 08.03.2025 постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.
Як з`ясовано судом, саме за наведених вище обставин, у висновку службового розслідування зазначено, що дії ОСОБА_1 , за вчинення яких запропоновано застосувати до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, суперечать покладеним на нього обов`язкам та підривають авторитет Національної поліції України, довіру керівництва у його спроможності ефективно виконувати покладені на нього як носія влади службові обов`язки, та є несумісними з подальшим перебуванням його на службі в поліції. Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є позитивна службова характеристика. Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні. Діючих дисциплінарних стягнень ОСОБА_1 не має, а згідно з довідкою СКЗ Павлоградського РВП ГУНП 15.07.2025 ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції України. Відповідно, у висновку зазначено, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховано характер проступку, обставини, за яких він вчинений, особу порушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, та положення ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту.
Встановленим у цій справі є також те, що після проведення службового розслідування наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.08.2025 № 1891 ОСОБА_1 допущено до виконання службових обов`язків з 19.08.2025, а 27.08.2025 Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області видано наказ № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП», згідно з пунктом 1 якого за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, підпункту 8 пункту 1 статті 9, частини 1 статті 16 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», абзацу 10 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «б» пункту 12.9 розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, статті 279 Кодексу України про адіміністративні правопорушення, пунктів 1, 2, 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, пункту 5 розділу ІІ, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пунктів 4, 5 розділу ІІ та пункту 5 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУНП від 25.09.2024 № 2021, пунктів 1, 11, 16, 41, 46 Посадової інструкції поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої 30.07.2024 начальником цього РВП майором поліції Р. Велієвим (48-12397 від 30.07.2024), що виразилося у нездійсненні розгляду справ про адміністративні правопорушення 02.06.2025 стосовно невстановленого громадянина за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, 05.06.2025 стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, 08.06.2025 стосовно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, незабезпеченні безперервного ведення відеозйомки та невключенні портативного відеореєстратора з початку виконання службових обов`язків 03, 06, 09, 12, 15, 17, 24, 27, 30 травня 2025 року та 02, 08, 10, 14, 23 червня 2025 року на блокпосту «Межиріч», розташованому на 1042 км автодороги «М-30», невикористанні ременя безпеки та перевищенні швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості) Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 08.03.2025, а також непоінформуванні письмово безпосереднього керівника про виїзд за межі Павлоградського району, у спілкуванні не державною мовою 05.06.2025 та використанні нецензурної лексики 08.06.2025 під час виконання службових обов`язків на блокпосту «Межиріч», розташованому на 1042 км автодороги «М-30», застосовано до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0114043) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
05.09.2025 Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області видано наказ № 1205 о/с «По особовому складу», яким старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції звільнено з 06.09.2025 відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Підстава: наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 27.08.2025 № 1848к.
Як встановлено колегією суддів під час апеляційного перегляду даної справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою у цій справі не погоджуючись з пунктом 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 27.08.2025 № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП» та з наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.09.2025 № 1205 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 06.09.2025, вважаючи незаконним накладення на нього оскаржуваними наказами дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби, що саме і є предметом перевірки суду у цій справі.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що надаючи оцінку виниклим у цій справі між сторонами спірним правовідносинам, суд першої інстанції враховуючи вимоги ст.19 і ст.43 Конституції України обґрунтовано виходив з положень: Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин), яким саме і визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України з урахуванням того, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 цього Закону); затвердженого Законом України Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут), яким визначено сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження; а також з вимог Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», Закону України «Про дорожній рух» і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з урахуванням затвердженої 30.07.2024 начальником Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Посадової інструкції поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Зокрема, як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами, а за змістом ч.1 і ч.4 ст.8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. При цьому, під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Оскільки відповідно до ч.1 ст.59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень, і за змістом ч.1 ст.17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції, суд першої інстанції цілком ґрунтовно зауважив на тому, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського і професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.1, п.2 ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII), а відповідно до п.1, і п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна судом першої інстанції цілком обґрунтовано наголошено, що крім основних визначених ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» обов`язків поліцейського, законодавець зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, і особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові якою особисто зазначає, що «…усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки» (ч.1 ст.64 Закону № 580-VIII).
Детально аналізуючи положення: пп.8 п.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; ч.1 ст.16 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; абз.10 і абз.12 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух»; пп.«б» п.12.9 розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306; ст.279 КУпАП; пунктів 1, 2, 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395; п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026; пунктів 1, 11, 16, 41, 46 Розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої 30.07.2024 начальником Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, суд першої інстанції правильно акцентував увагу на тому, що згідно з ч.1 ст.19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, з урахуванням визначеного Законом України «Про оборону України» бойового імунітету та чітко визначених Дисциплінарним статутом Національної поліції України підстав та порядку притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно, як з`ясовано колегією суддів, суд першої інстанції текстуально аналізуючи зміст преамбули до Дисциплінарного статуту та частин 1, 2, 3, 4, 5, 6 ст.1, частин 1, 3 ст.11, ст.12, частин 1, 2, 3, 5 ст.13, ст.14, частин 1, 2, 3, 5, 6 ст.26, ч.1 ст.27, ст.29, ст.31 і розділу V Дисциплінарного статуту з урахуванням Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та діяв як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи; а також затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893, в редакції на час спірних відносин), зокрема, пункту 1 розділу І, пунктів 1, 4 розділу V, розділу VI Порядку № 893 Порядку № 893; та пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, з урахуванням змісту яких поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України – суд першої інстанції цілком обгрунтовано акцентував увагу у цій справі на тому, що єдиною підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби у поліції, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування, яке проводиться з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, що відповідно слугувало підставою для детальної перевірки судом першої інстанції усіх без виключення фактичних обставин, які були підставою для призначення та проведення службової перевірки відносно ОСОБА_1 , так і підставою для його звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Так, під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1205 о/с від 05.09.2025 «По особовому складу» про звільнення позивача прийнятий у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1848к від 27.08.2025, прийнятим за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком від 19.08.2025 та затвердженим начальником ГУНП в Дніпропетровській області 19.08.2025.
Як з`ясовано судом, службове розслідування було призначено Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1617 від 21.07.2025 «Про організацію проведення службового розслідування» за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП полковника поліції О. Тарана «Про результати проведених заходів підтримки та контролю у Павлоградському РВП ГУНП» (СЕД № 106809-2025 від 11.07.2025), щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Павлоградського РВП ГУНП, а також поліцейським ВРПП Павлоградського РВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими ГУНП. В цьому наказі чітко зазначено, що 11.07.2025 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП полковника поліції О. Тарана «Про результати проведених заходів підтримки та контролю у Павлоградському РВП ГУНП»
(СЕД № 106809-2025 від 11.07.2025), а під проведення заходів встановлено недоліки в організації роботи окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП, і крім того, з`ясовано, що 25.06.2025 працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 62024100120000614 поліцейському відділу реагування патрульної поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому сержанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 368 КК України. Одночасно, вказаним наказом ОСОБА_1 з 21.07.2025 на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків, а наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.08.2025 № 1748 продовжувався строк проведення службового розслідування на 15 календарних днів.
Також за змістом затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області висновку дисциплінарної комісії про результати службового розслідування від 19.08.2025, судом з`ясовано, що за результатом перевірки викладених у доповідній записці начальника УГІ ГУНП полковника поліції О. Тарана «Про результати проведених заходів підтримки та контролю у Павлоградському РВП ГУНП» (СЕД № 106809-2025 від 11.07.2025) відомостей щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Павлоградського РВП ГУНП, а також поліцейським ВРПП Павлоградського РВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими ГУНП, дисциплінарною комісією були встановлені та у Висновку від 19.08.2025 року зафіксовано факти та обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, порушенні ним службової дисципліни, що полягає у: нездійсненні розгляду справ про адміністративні правопорушення 02.06.2025 стосовно невстановленого громадянина за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, 05.06.2025 стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 за ч.5 ст.121 КУпАП, 08.06.2025 стосовно ОСОБА_4 за ч. 5 ст.121 КУпАП; не забезпеченні безперервного ведення відеозйомки та невключені портативного відеореєстратора з початку виконання службових обов`язків 03, 06, 09, 12, 15, 17, 24, 27, 30 травня 2025 року та 02, 08, 10, 14, 23 червня 2025 року на блокпосту «Межиріч», розташованому на 1042 км автодороги «М-30»; не виконання ОСОБА_1 вимог Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та спілкування під час несення служби на блокпосту «Межиріч», розташованому на 1042 км автодороги «М-30», не державною мовою 05.06.2025 (спілкування з громадянином російською мовою); а також у самовільному залишенні ОСОБА_1 меж Павлоградського району без попереднього погодження з керівництвом та не інформування письмово безпосереднього керівника про виїзд за межі Павлоградського району, чим порушено вимоги пункту 46 посадової інструкції поліцейського ВРПП РВП; та у особистому порушенні старшим сержантом поліції ОСОБА_1 Правил дорожнього руху внаслідок не використання ременя безпеки та перевищенні швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості) Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 08.03.2025, за що поліцейськими Управління патрульної поліції в Одеській та Дніпропетровській областях ДПП НПУ 08.03.2025 було винесено відносно поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дві постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП (а/п серії ЕНА № 4225030) та ч. 5 ст. 121 КУпАП (а/п серії ЕНА № 4227555).
Також дисциплінарною комісією у Висновку службового розслідування описано про встановлений факт того, що 25.06.2025 у рамках відкритого 23.07.2024 за ч.3 ст.28, ч.3 ст. 368 КК України кримінального провадження № 62024100120000614, за місцем мешкання поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , працівниками ТУ ДБР у м.Києві, Дніпропетровської обласної прокуратури спільно з поліцейськими ДУ ДВБ НПУ було проведено обшук та вилучено мобільний телефон ОСОБА_1 , якому цього ж дня слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Києві було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, а вже внаслідок вивчення причин і умов, що сприяли скоєнню вищевказаних порушень службової дисципліни з боку ОСОБА_1 , дисциплінарною комісією було підсумовано, що порушення службової дисципліни стали можливими унаслідок безвідповідальності, особистій недисциплінованості старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , а також ігнорування ним вимог законодавства та нормативних документів, що регламентують діяльність поліції. Відповідно, враховуючи характер проступків, обставини, за яких вони були учиненні, особу ОСОБА_1 , ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку та його ставлення до служби, а також положення ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту дисциплінарна комісія саме і дійшла висновку, що у особливо складний для держави та громадян України час, зумовлений військовою агресією з боку російської федерації вказані вчинки старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дискредитують звання працівника Національної поліції України. Тобто, старший сержант поліції ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне зі званням поліцейського, оскільки допустив порушення службової дисципліни, які суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, а також унеможливлює подальше виконання ним обов`язків поліцейського.
За наведених вище обставин, підтверджених долученими до матеріалів справи письмовими доказами, в тому числі на підставі аналізу матеріалів службового розслідування, висновки якого покладено в основу оскаржуваного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби та перевіривши оскаржувані у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень на їх відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а також з урахуванням того, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону, і дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни, і такі обставини щодо вчинення цією особою дисциплінарного проступку, встановлюються під час службового розслідування щодо особи порушника, яке саме і проводиться з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку та полягає перш за все у зборі, перевірці та оцінці матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського та яке має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (яких) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього, відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень, вид і розмір заподіяної шкоди, причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку - суд першої інстанції у спірному випадку на переконання колегії суддів дійшов цілком обгрунтованого висновку про дотримання відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та про доведеність відповідачем у встановленому порядку вини ОСОБА_1 у вчиненні в умовах воєнного стану дисциплінарного проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. 
Зокрема, перевіряючи висновки службового розслідування на підставі яких були прийняті оскаржувані у цій справі накази відповідача, з урахуванням доводів позивача суд першої інстанції правильно акцентував увагу на тому, що визначені п.2 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України права позивача не були порушенні під час проведення службового розслідування, оскільки позивач не був позбавлений можливості надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника, і переліченими правами ОСОБА_9 скористався, що підтверджується матеріалами службового розслідування, які містять в собі в тому числі і пояснення позивача.
Позивачем по справі на переконання колегії суддів не надано доказів про порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, також як і не підтверджено допущення з боку комісії процесуальних помилок які б мали істотне значення та призвели до позбавлення можливості реалізувати свої права. Оскільки за правилами адміністративного процесу, обов`язок доведення порушень лежить на позивачі, тоді як орган зобов`язаний довести правомірність свого рішення, а дії комісії та керівництва вважаються законними, поки не доведено інше, колегія суддів не може саму лише незгоду позивача з висновками службового розслідування по суті дорівнювати порушенню самої процедури службового розслідування як починаючи з наказу № 1617 від 21.07.2025 про його призначення, продовження проведення наказом від 04.08.2025 № 1748 та затвердження 19.08.2025 начальником ГУНП в Дніпропетровській області висновку дисциплінарної комісії про результати службового розслідування.
Колегією суддів під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в свою чергу встановлено, що кожний наведений у Висновках службового розслідування факт порушення позивачем службової дисципліни був проаналізований судом першої інстанції окремо як на підставі долучених до матеріалів справи доказів та пояснень учасників спору так і з огляду на положення норм матеріального і процесуального права, якими регулюються спірні правовідносини, які стосуються в тому числі: розгляду поліцейськими (в тому числі і у даному випадку позивачем) справ про адміністративні правопорушення і підстав для можливості/неможливості документування правопорушень, вчинених військовослужбовця-ми або переселенцями, які втратили житло (майно) під час воєнного стану; використання/невикористання нагрудного відеореєстратора; висловлювання нецензурною лайкою і спілкувався російською мовою; а також не інформування позивачем письмово безпосереднього керівника про виїзд за межі Павлоградського району і про порушення ним ПДР, та самого факту вчинення позивачем адміністративного порушення внаслідок невикористанні ременя безпеки та перевищенні швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості) Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 08.03.2025. 
Колегія суддів також звертає увагу, що вирішуючи по суті ініційований позивачем у цій справі спір, суд першої інстанції детально обговорив і проаналізував усі доводи позивача як стосовно: не підтвердження висловлювання нецензурною лайкою 08.06.2025, обставин незабезпечення безперервного ведення запису портативним відеореєстратором чи включення його з незначним запізненням, правомірності не складення постанов за порушення Правил дорожнього руху; так і не доведеності відповідачем порушення позивачем Присяги поліцейського, вчинення дій, що підривають авторитет поліції; а також не врахування при визначенні виду дисциплінарного стягнення позитивних характеристик, заохочень, результатів атестацій та строку служби, і неспівмірності застосованого відповідачем виду дисциплінарного стягнення, внаслідок чого суд першої інстанції з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів у сукупності дійшов висновку про всебічність проведеної відповідачем перевірки усіх фактичних обставин, з викладенням як у Висновку службового розслідування так і у наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності встановлених фактів з поясненням в чому саме полягало порушення позивачем службової дисципліни та які норми законодавства, вимоги посадової інструкції ним було порушено, що під час розгляду даної справи не було спростовано належними та допустимими доказами. 
При цьому, виходячи саме зі сталої позиції Верховного Суду з приводу реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII (постанови від 14.09.2023 у справі № 200/1018/21-а, від 30.08.2022 у справі 120/8381/20-а, від 22.02.2023 у справі № 200/11036/20-а, від 14.03.2023 у справі №320/1206/21, від 11.07.2023 у справі № 1.380.2019.002223, від 03.08.2023 у справі №160/7157/19), суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про правомірність застосування відповідачем до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у зв`язку з підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку висновком службового розслідування, складеним з урахуванням підтверджених відповідними матеріалами обставин, в тому числі і записами з портативного відеореєстратора ОСОБА_1 (обліковий запис користувача 0114043), та про безпідставність доводів позивача в частині, які стосуються на його (позивача) переконання, відсутності достатніх і належних доказів порушення службової дисципліни чи вчинення дисциплінарного проступку, що знайшло своє підтвердження під час розгляду цієї справи судом, і під час апеляційного перегляду даної справи колегією суддів не встановлено підстав для визнання зазначених висновків суду першої інстанції незаконними чи необґрунтованими. 
Дійсно, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, а його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень, що вже підтверджувалося Верховним Судом у постановах від 07 березня 2019 року по справі № 819/736/18 та від 19 травня 2022 року по справі № 480/4079/18, саме тому суд першої інстанції правильно зауважуючи на тому, що саме в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, на переконання колегії суддів суд правильно наголосив у даному спірному випадку не надано жодного доказу, який би свідчив про не врахування відповідачем при обранні виду дисциплінарного стягнення позивачу характеру проступку та/або його наслідків, а також особи позивача, його характеристик, ступені вини та інших обставин, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення. 
Відповідно, за наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано та в порядку і у спосіб, а також в межах повноважень, що передбачені законодавством, а виходячи з того, що на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, судом першої інстанції обґрунтовано підсумовано у цій справі про відсутність підстав для скасування оскаржуваних позивачем наказів № 1848к від 27.08.2025 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та № 1205 о/с від 05.09.2025 в частині звільнення позивача зі служби в поліції, а також похідних від вказаних вимог позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення його на службі в поліції на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 07.09.2025 та стягнення на його користь з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Доводами апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції у цій справі не спростовуються, а є лише власним помилковим розумінням врегулюванням спірних у цій справі правовідносин, а тому на переконання колегії суддів ці доводи не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів наголошує, що судом першої інстанції установлено, матеріалами справи підтверджено обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а також те, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності визначено за сукупністю вчинених ним дисциплінарних проступків (порушень) з урахуванням оцінки загальної поведінки та його ставлення до обов`язків і наслідків, що у своїй єдності свідчать про професійну невідповідність та порушення позивачем Присяги, тому у відповідь на доводи апеляційної скарги позивача колегія суддів зазначає, що саме якщо сукупність дисциплінарних проступків поліцейського свідчить про систематичне порушення службової дисципліни або вчинення дій, що підривають авторитет поліції та є несумісними з подальшим проходженням служби, то керівництво дійсно має право застосувати найсуворіше стягнення — звільнення зі служби в поліції, навіть якщо за кожен окремий епізод накладені стягнення могли бути менш суворими.
За встановлених обставин у цій справі, колегія суддів звертає увагу, що відповідач встановлював обставини, досліджував і оцінював докази та робив висновки в контексті дотримання позивачем правил службової етики та дисципліни, і у ході службового розслідування дисциплінарна комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача, яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, таким чином викладені в апеляційній скаргі доводи та аргументи позивача фактично свідчать лише про його незгоду із правовою оцінкою суду обставин справи, встановленою у процесі її розгляду. 
Не може колегія суддів також брати до уваги як підставу для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі посилання позивача на неврахування судом першої інстанції того, що: службове розслідування стосовно нього було призначено нібито саме з підстав пред`явленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні № 62024100120000614; а також внаслідок не вирішення відповідачем по суті поданих ним (позивачем) рапортів про звільнення, оскільки на переконання колегії суддів вказані доводи позивача спростовуються як змістом наказу т.в.о.начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1617 від 21.07.2025 «Про організацію проведення службового розслідування», який позивачем не оскаржувався ні в адміністративному ні в судовому порядку, а факт перевірки за вказаним наказом під час службового розслідування викладених у доповідній записці начальника УГІ ГУНП полковника поліції О.Тарана «Про результати проведених заходів підтримки та контролю у Павлоградському РВП ГУНП» (СЕД № 106809-2025 від 11.07.2025) відомостей щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Павлоградського РВП ГУНП, а також поліцейським ВРПП Павлоградського РВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими ГУНП підтверджується змістом Висновку дисциплінарної комісії про результати службового розслідування від 19.08.2025 та долученими до матеріалів справи письмовими доказами.
Одночасно, колегія суддів зауважує, що постійне акцентування позивачем та його представником протягом судового розгляду даної справи апеляційним судом на невиконання відповідачем обов`язку розглянути подані ним рапорти про звільнення (подані в тому числі під час проведення службового розслідування) не можуть братися до уваги у цій справі, предметом спору якої позивачем визначено саме протиправність та скасування «п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 27.08.2025 № 1848к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП» та наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.09.2025 № 1205 о/с «По особовому складу» про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 06.09.2025, а також поновлення на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 07.09.2025 і стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.09.2025 до дати фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді», що саме і вирішувалося судом першої інстанції по суті. 
При цьому, колегія суддів підкреслює, що позивачем ні в цій справі ні в будь-якій іншій не заявлялися вимоги про протиправність дій, бездіяльності чи рішень відповідача з приводу не розгляду та не вирішення по суті поданих ОСОБА_1 у період з 25.06.2025 року по 06.09.2025 року рапортів про його звільнення зі служби в Національній полації за власним бажанням у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсії з 15.10.2025 року. Відповідно, оскільки вказані вимоги позивачем не заявлялися, у адміністративного суду взагалі відсутні правові підстави для перевірки доводів позича в наведеній частині, а на стадії апеляційного перегляду даної справи колегія суддів навіть не має підстав для врахування та обговорення тих обставин, які не були предметом вирішення в суді першої інстанції, колегія суддів враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на аргументи позивача у цій частині, оскільки судом першої інстанції були досліджені усі основні питання, які стосуються та є важливими для прийняття судового рішення за заявленими у цій справі вимогами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд у цій справі дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги позивача та для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі відсутні, відповідно, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а рішення суду – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун