УХВАЛА

16 липня 2026 року
м. Київ

справа № 569/14099/24
провадження № 61-9455ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 червня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Каукасус Авто Імпорт», товариства 
з обмеженою відповідальністю «Каукасус Авто Імпорт» США, треті особи: Рівненська обласна прокуратура, Управління служби безпеки України в Рівненській області, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване 
у місті Хмельницькому, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Каукасус Авто Імпорт» (далі - ТОВ «Каукасус Авто Імпорт»), товариства з обмеженою відповідальністю «Каукасус Авто Імпорт» США (далі - ТОВ «Каукасус Авто Імпорт» США), треті особи: Рівненська обласна прокуратура, Управління служби безпеки України в Рівненській області (далі - УСБУ в Рівненській області), Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому (далі - ТУ ДБР, розташоване 
у місті Хмельницькому), про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 18 червня 
2026 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ТОВ «Каукасус Авто Імпорт», ТОВ «Каукасус Авто Імпорт» США , треті особи: Рівненська обласна прокуратура, УСБУ в Рівненській області, ТУ ДБР, розташоване у м. Хмельницькому, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
14 липня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 червня 2026 року (повний текст постанови виготовлено 19 червня 
2026 року, касаційна скарга надійшла до суду 14 липня 2026 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржувані судові рішення, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі заявник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
Однак, з касаційної скарги неможливо встановити, на які конкретно постанови Верховного Суду, висновок яких не враховано судом апеляційної інстанції, посилається заявник.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги 
з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 червня 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць