Справа № 638/10050/26
Провадження № 3/638/2312/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
08 вересня 2026 року        м. Харків
Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Смирнов В.А, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
03 травня 2026 року об 03 год. 46 хв в м. Харків, вул. Клочківська, буд. 134А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А4, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місця зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест ARHK 0115 під відеозапис бодікамери 467880, що підтверджується тестом 2892 від 03.05.2026, результат огляду становить 0,51 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР.
19.05.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бордусенко Б.С. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому останній просить Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Захисник, заперечуючи проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилається на недоведеність належними та допустимими доказами факту керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що на долучених до матеріалів справи відеозаписах не зафіксовано безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також моменту його зупинки працівниками поліції. На думку захисника, відсутні належні докази законних підстав для зупинки транспортного засобу. Крім того, захисник посилається на те, що працівниками поліції належним чином не встановлено та не зафіксовано ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а його поведінка, зовнішній вигляд та мовлення таких ознак не підтверджують. Також сторона захисту вказує на порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці, однак працівниками поліції фактично не забезпечено проведення огляду в закладі охорони здоров`я. У зв`язку із цим захисник ставить під сумнів допустимість результатів проведеного огляду. Окремо захисник зазначає про невжиття поліцейськими заходів щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі автомобіля іншій особі, що, на його думку, додатково ставить під сумнів твердження працівників поліції про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Посилаючись на презумпцію невинуватості та необхідність доведення вини особи поза розумним сумнівом, захисник вважає наявні у справі докази недостатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення та просить закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Крім того, 21.05.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бордусенко Б.С. надійшли додаткові письмові пояснення.
У додаткових письмових поясненнях захисник підтримав раніше заявлене клопотання про закриття провадження у справі та зазначив про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник посилається на те, що працівниками поліції належним чином не встановлено ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , не вжито заходів щодо його відсторонення від керування транспортним засобом, а також не забезпечено проведення огляду в закладі охорони здоров`я після незгоди останнього з результатами огляду на місці. Крім того, сторона захисту наголошує на недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначаючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про керування автомобілем «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , тоді як згідно з наданою захисником декларацією за вказаним державним номерним знаком обліковується автомобіль «Audi A6». На думку захисника, така невідповідність ставить під сумнів викладені у протоколі обставини події, а суд не вправі самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення та усувати недоліки складеного працівниками поліції протоколу. З огляду на наведене захисник вважає, що вина ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена, у зв`язку з чим просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бордусенко Б.С. не з`явилися, повідомлялися своєчасно та належним чином.
Згідно із ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє повне підтвердження в суді.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху України).
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2 – 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пунктів 6 – 8 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими Інструкцією.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується такими доказами:
- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 655866 від 03 травня 2026 року, з якого вбачається що 03 травня 2026 року об 03 год. 46 хв в м. Харків, вул. Клочківська, буд. 134А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А4, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місця зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест ARHK 0115 під відеозапис бодікамери 467880, що підтверджується тестом 2892 від 03.05.2026, результат огляду становить 0,51 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР.
- Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук; запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці.
- Тестом № 2892 від 03.05.2026, відповідно до якого результат тесту становить 0,51 проміле.
- Рапортом поліцейського.
- Відеозаписами, на яких зафіксований: факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом AUDI, номерний знак НОМЕР_2 ; поліцейський повідомив про наявність підозри на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; зафіксована процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння (результати огляду 0,51 проміле). 
Щодо зупинки транспортного засобу
Доводи захисника щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, суд відхиляє з огляду на наступне.
Підстави зупинки транспортного засобу передбачені ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію України".
З рапорту інспектора патрульної поліції вбачається, що 03.05.2026 під час патрулювання Шевченківського району екіпажем 1102 згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб AUDI, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Так, з адміністративного матеріалу вбачається, що ОСОБА_1 рухався 03 травня 2026 року об 03 год. 46 хв в м. Харків, вул. Клочківська, буд. 134А, тобто у комендантську годину, тобто в час, коли такий рух заборонений усім, крім осіб, які мають право здійснювати відповідне переміщення (відповідні працівники правоохоронних органів, військовослужбовці, які виконують відповідні завдання тощо).
У зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України розпорядженням Харківської обласної військової адміністрації № 13В від 15 серпня 2025 року запроваджено з 17 серпня 2025 року на території Харківської області (крім територій, на яких відповідними військовими адміністраціями встановлено інший час дії комендантської години) комендантську годину з 00:00 до 05:00.
Відповідно до підпунктів 2, 4 п. 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан затвердженого Постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:
- перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;
- тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.
Враховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в період комендантської години (03.05.2026 о 03:46 год), то суд вважає, що співробітники патрульної поліції мали право зупинити транспортний засіб для перевірки документів водія та пасажирів, а також для огляду автомобіля, а тому процедура зупинки транспортного засобу не порушена. А тому доводи захисника визнаються необґрунтованими, оскільки запровадження певних обмежувальних заходів, таких як зупинення автомобіля у комендантську годину є законним і таким, що переслідує легітимну мету.
Крім того, суд звертає увагу, що за порушення вимог щодо законності підстав зупинення транспортного засобу, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої законом, але це не нівелює порушення водієм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно із яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та не звільняє останнього від відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Щодо факту керування транспортним засобом
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом — виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
На підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 до матеріалів справи надано крім відеозаписів з бодікамери, відеозаписи з відеореєстратора з транспортного засобу поліцейських: «Котенко ЕПР1 №655866».
Так, на відеозаписі зафіксований рух транспортного засобу AUDI, номерний знак НОМЕР_2 по дорозі, після чого останній зупиняється.
Враховуючи викладене, суд відхиляє посилання захисника на те, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про керування автомобілем «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , тоді як згідно з наданою захисником декларацією за вказаним державним номерним знаком обліковується автомобіль «Audi A6» суд також відхиляє, з огляду на наступне.
Дійсно в протоколі серії ЕПР1 №655866 від 03 травня 2026 року зазначено, що 03 травня 2026 року об 03 год. 46 хв в м. Харків, вул. Клочківська, буд. 134А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А4, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, з декларації № про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою вбачається, що за номерним знаком TST55MJ обліковується автомобіль «Audi A6».
Зазначена невідповідність має характер технічної помилки (описки) та сама по собі не впливає на зміст інкримінованого особі адміністративного правопорушення, час, місце та обставини його вчинення, а також не перешкоджає ідентифікації транспортного засобу, яким керувала особа. 
При цьому належність протоколу саме до події, яка є предметом судового розгляду, підтверджується сукупністю інших матеріалів справи, а помилкове зазначення моделі автомобіля не призвело до невизначеності суті висунутого особі обвинувачення та не обмежило її можливості реалізувати передбачене статтею 268 КУпАП право на захист. 
Отже, сама по собі описка в частині зазначення моделі транспортного засобу, за умови можливості його однозначної ідентифікації з інших матеріалів справи, не є істотним недоліком протоколу та не становить достатньої підстави для висновку про відсутність події чи складу адміністративного правопорушення.
Щодо виявлення ознак на стан алкогольного сп`яніння
Доводи захисника щодо відсутності дійсних ознак алкогольного сп`яніння, що не може слугувати підставою для застосування процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння та мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності, суд відхиляє, з огляду на наступне.
Згідно з п. 2 - 4 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів (п. 1 розділу ІІ Інструкції).
Водночас вказана інструкція не встановлю кількість ознак, за якими може виникнути підозра в поліцейського щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.
З відеозаписів, долучених до матеріалів справи вбачається, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук. Крім того, перед тим, як повідомити ОСОБА_1 про ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейський запитував останнього чи вживав він алкогольні напої та просив дихнути ОСОБА_1 , що останній зробив. 
При цьому, з матеріалів справи, зокрема, з даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що поліцейським у ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів.
Тобто, в матеріалах справи наявне зазначення ознак алкогольного сп`яніння, на підставі яких ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння
З відеозаписів вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 добровільно погодився на проведення огляду поліцейськими з застосуванням спеціального технічного засобу у зв`язку із виявленням працівниками поліції запаху алкоголю з порожнини рота. Також зафіксовано, як працівник поліції дістає мундштук, розпаковуючи упаковку; було зроблено контрольний забір повітря (показник 0,00). Водієм не робилось жодних зауважень з приводу порядку проведення огляду. 
За результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest, прилад ARHK 0115, тест № 2892, проба є позитивна та склала 0,51% проміле. 
З вказаними результатами ОСОБА_1 погодився, що також підтверджується відеозаписом. 
А тому посилання захисника на те, що поліцейськими при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку щодо необхідності проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я у разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу суд відхиляє.
Щодо відсторонення від керування транспортним засобом
Так, захисник зазначає про невжиття поліцейськими заходів щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі автомобіля іншій особі, що, на його думку, додатково ставить під сумнів твердження працівників поліції про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
При цьому, з відеозапису вбачається, що під час вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейським було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та проінформовано останнього, що надалі йому заборонено керувати таким транспортним засобом.
А тому, доводи захисника з цього приводу суд відхиляє.
Враховуючи викладене, будь-яких порушень при проведенні фіксації вчиненого адміністративного правопорушення та збирання доказів, судом не встановлено. Суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 655866 від 03 травня 2026 року працівниками поліції не було допущено неповноти чи необ`єктивності в оцінюванні дій ОСОБА_1 . Наявні у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять істотних розбіжностей та підтверджують фактичні обставини справи.
Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що надані суду докази в розумінні статті 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими та достатніми, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення складеного за ч. 1 ч. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини.
Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеня вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», суд -
УХВАЛИВ:
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення в виді штрафу в у розмірі 1000 (одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення Постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя В.А. Смирнов