Справа №461/4652/26
Провадження №3/461/1812/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2026 року         м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП:невідомий,

ст.188 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

21.05.2026 року, ОСОБА_1 вислала посилку на ім`я ув`язненого ОСОБА_2 , в якій виявлено та вилучено дріжджі у прихованому вигляді.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.188 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце проведення судового засідання. 
Скерувала на адресу суду письмові пояснення, в яких вину у вчиненні адмніністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП заперечила. Зокрема зазначила, що вона дійсно направляла посилку на ім`я ув`язненого ОСОБА_2 , однак у вмісті такої були продукти харчування, придбані в офіційних торгових закладах та перебували в оригінальних заводських упаковках без ознак стороннього втручання чи пошкодження. Вказує, що частина продуктів була передана нею ОСОБА_2 іншими знайомими особами, до пакування та перевірки вмісту яких ОСОБА_1 відношення не має. Вважає, що матеріали справи не містять належних до допустимих доказів на підтвердження її вини, зокрема: відеозапису події на якому зафіксовано, що саме нею запаковано посилку із забороненими продуктами, відеозапису процедури вилучення заборонених предметів, проведеної в присутності ОСОБА_2 , двох незалежних понятих та оперативних працівників, з підписами у акті, висновку експертизи, який підтверджує точний хімічний склад вилученої речовини (сухих дріжджів). Вказує, що акти та рапорти складені працівниками ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» не підтверджують факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП. За наведених обставин, просить суд провадження у справі закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП. Просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справ в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління та за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення.
За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими документами, речовими доказами та іншими матеріалами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.
Судом встановлено, що 21.05.2026 року ОСОБА_1 направила на ім`я ув`язненого ОСОБА_2 поштове відправлення, під час огляду якого працівниками Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» у прихованому вигляді в упаковці від приправи марки «Reeva” були виявлені та вилучені сухі дріжджі, пересилання яких до установ виконання покарань заборонено.
Відповідно до ст.188 КУпАП, незаконна передача заборонених предметів особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією заборонених предметів.
Обставини відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 15.06.2026 року знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Протокол складений за наявності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188 КУпАП, що підтверджується також наступними даними:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛВ №608 від 15.06.2026 року;
-протоколом огляду від 21.05.2026 року, відповідно до якого сухі дріжджі бкли вилучені в пакеті з під приправи «Reeva”;
-трекінгом поштового відправлення Укрпошти № 80 601 0003 2912, скеровану ОСОБА_3 на адресу ДУ «ЛУВП № (19)» на ім`я ув`язненого ОСОБА_2 , загальною вагою, 15,07 кг.
-запитом начальнику ВП №1 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області №2/4015 від 22.05.206 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 2.05.2026 року.
-рапортом Інспектора ВріО ДУ «ЛУВП №19» ОСОБА_4 . Від 21.05.2026 року.
Суд враховує, що відповідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5, усі посилки, передачі та бандеролі, які надходять засудженим, підлягають обов`язковому огляду працівниками установи виконання покарань, а предмети, зберігання чи використання яких заборонено, підлягають вилученню із складанням відповідних документів. Саме тому складений уповноваженими посадовими особами протокол огляду від 21.05.2026 року є належним процесуальним документом та доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.
При цьому спосіб виявлення забороненого предмета свідчить про його приховування. Як вбачається з матеріалів справи, сухі дріжджі знаходилися не у відкритому доступі, а були приховані в упаковці від приправи, що свідчить про маскування забороненого предмета серед дозволених продуктів харчування. Такий спосіб пересилання виключає можливість розцінювати наявність дріжджів у посилці як випадкову обставину.
Оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, взаємоузгодженими між собою та достатніми для встановлення фактичних обставин справи і доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що вона не знала про наявність у посилці дріжджів, оскільки частину продуктів їй передали інші особи, оскільки такі пояснення не спростовують установлених судом обставин, адже саме ОСОБА_1 сформувала та направила поштове відправлення засудженому ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи, зокрема документами щодо відстеження поштового відправлення № 80 601 0003 2912 . Саме відправник передачі несе відповідальність за її вміст та повинен пересвідчитись у відсутності предметів, пересилання яких до установ виконання покарань заборонено. Посилання ОСОБА_1 на те, що окремі продукти були передані знайомими особами без їх перевірки, не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.
Посилання ОСОБА_1 на відсутність відеозапису процедури огляду посилки, суд відхиляє, оскільки ані Кримінально-виконавчим кодексом України, ані Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, не передбачено обов`язкової відеофіксації огляду кожної посилки чи передачі, що надходить до установ виконання покарань. Відсутність відеозапису сама по собі не свідчить про незаконність проведеного огляду та не є підставою для визнання недопустимими складених уповноваженими посадовими особами документів. 
Чинним законодавством України не встановлено обов`язкової наявності саме таких доказів для підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами можуть бути будь-які фактичні дані, які в сукупності дають можливість встановити всі істотні для справи обставини. Відсутність окремого виду доказу не свідчить про недоведеність вини особи, якщо вона підтверджується іншими належними та допустимими доказами.
Аналогічний правовий підхід викладено у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 753/4366/17, в якій зазначено, що під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд повинен оцінювати кожний доказ окремо та всі наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись вимогами статей 251, 252 КУпАП, а відсутність окремого виду доказу не виключає можливості встановлення вини особи, якщо вона підтверджується іншими належними, допустимими та достатніми доказами.
Суд також відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо необхідності проведення експертного дослідження вилученої речовини.
Відповідно до ст. 273 КУпАП, експерт залучається лише у випадках, коли для встановлення обставин справи необхідні спеціальні знання. Водночас закон не встановлює обов`язку призначення експертизи у кожній справі про адміністративне правопорушення.
Із матеріалів справи вбачається, що під час огляду посилки працівниками ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» у прихованому вигляді в упаковці від приправи було виявлено сухі дріжджі, про що складено відповідний протокол огляду. Будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про неправильну ідентифікацію вилученого предмета або необхідність застосування спеціальних знань для встановлення його властивостей, матеріали справи не містять.
Саме лише посилання ОСОБА_1 на необхідність проведення експертизи не породжує обов`язку суду чи органу, який склав протокол, призначати таке дослідження. Необхідність проведення експертизи має бути обумовлена наявністю обставин, для встановлення яких потрібні спеціальні знання, тоді як у даній справі таких обставин судом не встановлено. 
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 188 КУпАП, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу, відповідно до санкції ст. 188 КУпАП.
Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст.ст. 38, 247, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255, 00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 665,60 грн. судового збору.
Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу. 
На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя          Мисько Х.М.