Справа № 279/4049/26
Номер рядка звіту 38
Провадження № 2/279/2718/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" липня 2026 р. 

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом Товарисва з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :  

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 22.12.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено Договір №501741-КС-006 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 15000,00 грн., зі сплатою 1 % за кожен день користування кредитом. В подальшому, 27.12.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору №501741-КС-006 про надання кредиту, та надано додатково кредит в сумі 7000,00 грн., та 16.03.2025 року додаткову угоду №2 до договору №501741-КС-006 про надання кредиту, та надано кредит в сумі 8000,00 грн.. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором та додатковими угодами виконало. Оскільки, відповідач порушила умови договору, станом на 05.05.2026 року має заборгованість за договором в розмірі 40206,96 грн., з яких: 16045,91 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 11392,66 грн. сума прострочених платежів по процентах, 12768,39 грн. заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати.  Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. 
Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв не подав. 
Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Судом встановлено, що 22.12.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_2 було укладено Договір №501741-КС-006, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 15000,00 грн., строком на 24 тижні (до 08.06.2025), зі сплатою 1 % за кожен день користування кредитом. 
27.12.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до договору №501741-КС-006 про надання кредиту від 22.12.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 7000,00 грн., та 16.03.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №2 до договору №501741-КС-006 про надання кредиту від 22.12.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 8000,00 грн.. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 .
Договір та додаткові угоди до договору від 22.12.2024 року були укладені відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі, містять підпис одноразовим ідентифікатором.
Позивачем надано докази про зарахування на рахунок відповідача коштів в розмірі 15000,00 грн., 7000,00 грн. та 8000,00 грн. (а.с.77-79). 
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Оскільки, відповідач порушила умови договору має заборгованість за договором в розмірі 27438,57 грн., з яких: 16045,91грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 11392,66 грн. сума прострочених платежів по процентах. 
Щодо позовних вимог про стягнення відсотків на підставі ст. 625 ЦК України, суд зазначає, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено і станом на час розгляду даної справи він триває.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19.
Так, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Слід зазначити, що нарахування відсотків на підставі ст. 625 ЦК України, проведено позивачем в період дії в Україні воєнного стану.
Відтак, з огляду на положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України відсутні підстави для стягнення з відповідача відсотків на підставі ст. 625 ЦК України, оскільки відповідач звільняється від сплати указаного виду відповідальності згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Оскільки відповідачем не оспорено факт укладення кредитного договору та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за договором. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог (0,68%). 
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.525,526,530,549,610-612,628,629,638,1048,1050 ЦК України,  

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором про надання кредиту №501741-КС-006 від 22.12.2024 в розмірі 27438 (двадцять сім тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 57 коп., станом на 27.05.2026 року. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. 91 коп.. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА", адреса місця знаходження: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, кв. оф.411, Київ область, ЄДРПОУ 41084239.

Відповідач – ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації/проживання:    АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Невмержицька О.А.