Справа № 161/4378/26  Провадження №33/802/400/26 	Головуючий у 1 інстанції:Мазур Д. Г. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника Масюк Г.С, розглянувши її апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП. На підставі ст.36 КУпАП накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Також стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору. 
ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 20.02.2026 о 22 год. 12 хв. в м. Луцьку, по вул. Винниченка, 30 при виїзді на перехрестя з круговим рухом, керуючи транспортним засобом марки Dodge Challenger д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, у результаті чого втратила керування т.з. та здійснила зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.12.1. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Крім того, 20.02.2026, о 22 год. 12 хв. в м. Луцьку, по вул. Винниченка, 30, гр. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Dodge Challenger д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Драгер Алкотестер, результат огляду 0,90‰. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9(а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що процедура огляду на стан сп`яніння була здійснена з істотним порушенням встановленого порядку, з огляду на допущені помилки експлуатації газоаналізатора. Зазначає, що газоаналізатор зі вставленим мундштуком певний час лежав на поверхні службового автомобіля. Вказує на розбіжності зазначеної температури у чеці газоаналізатора та температури повітря, яка була в той день. Крім того, посилається на те, що використання газоаналізатора в той день було неможливим, оскільки його експлуатація допускається лише в межах визначеного температурного діапазону, а саме від -5 °C до +50°C, а 20 січня, в той час, температура повітря становила -12°C. З огляду на вищевказане, захисник вважає, що результати огляду неможливо використовувати у якості доказів вини, оскільки вони є викривленими та недостовірними. Апелянт вказує на наявність суттєвих недоліків та суперечностей у складеній схемі місця ДТП, а також зазначає, що дії ОСОБА_1 не перебувають у причинно-наслідковому зв?язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталася, оскільки остання мала місце виключно внаслідок незадовільного стану дорожнього покриття. Просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ст.124 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Масюк Г.С., яка підтримала апеляційну скаргу і просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен керуватися положеннями ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суддя, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення
Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 597106 від 20 січня 2026 року, який складений працівниками поліції відносно водія ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (а.с.2), довідкою сформованою інспектором відділу адміністративної практики ДПП старшим лейтенантом Ольгою Пархомчук згідно із якою ОСОБА_1 отримала посвідчення водія (а.с.6), схемою місця ДТП (а.с.7), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.8), поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с.9), відеозаписами(а.с.11), а також іншими матеріалами справи.
Доводи захисника про те, що дії ОСОБА_1 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, не підтверджені належними доказами, тому апеляційним судом відхиляються
Відповідно до положень п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Із пункту 12.4 ПДР України вбачається, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно з приписами пункту 16.12 ПДР України, перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10 , надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що рухалась зі швидкістю 60 км/год (а.с.60), тобто за межами допустимої швидкості встановленої ПДР України. 
Як вбачається із відеозапису, сама ОСОБА_1 повідомила, що думала, що проскочить, однак її занесло (а.с.11). 
Отже, ОСОБА_1 , діючи всупереч пункту 16.12 ПДР України, не пересвідчилась у відсутності інших транспортних засобів на перехресті із круговим рухом, не надала перевагу транспортному засобу Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та здійснила зіткнення із ним.
ОСОБА_1 отримала посвідчення водія (а.с.6), а отже їй відомі положення ПДР України, зокрема положення п.12.1.
Як водій джерела підвищеної небезпеки вона зобов`язана була проявити особливу уважність, урахувати погодні умови, передбачити можливу ожеледицю на дорожньому покритті у зв`язку із температурою повітря нижче нуля, також урахувати дорожню обстановку та дотримуватися всіх без виключення ПДР України.
Саме недотримання ОСОБА_1 вимог п.12.1, 12.4 та 16.12. ПДР України спричинило настання дорожньо-транспортної пригоди.
Встановивши наведене, суддя дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Щодо посилань захисника на суттєві недоліки та суперечності у змісті складеної схеми місця ДТП , то останні апеляційним судом відхиляються.
Так, як убачається із відеозапису, ОСОБА_1 було надано можливість ознайомитися зі схемою місця ДТП. ОСОБА_1 не була обмежена у праві висловити зауваження щодо достовірності змісту схеми, однак цим правом не скористалась та погодилася зі складеною схемою власноручно підписавши її без зауважень (а.с.7).
Крім того, на переконання апеляційного суду, аргументи апелянта щодо неточностей схеми місця ДТП не є безумовною підставою для визнання цього доказу недопустимим, останні ніяким чином не впливають на встановлені суддею обставини вчинення ДТП та висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 597184 від 21 січня 2026 року, який складений працівником поліції щодо водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, із графи 18 вбачається, що ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомлена, копію протоколу отримала та не заперечує у правильності внесених відомостей, що підтверджується її власноручним підписом(а.с.1), чеком алкотестера Drager 6810 №ARCE-0181 до протоколу серії ЕПР1 №597184 із якого вбачається, що результати огляду становили 0.90‰, також на ньому наявний власноручний підпис ОСОБА_1 (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із якого вбачається, що огляд був проведений у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість уваги від 20.02.2026 (а.с.5), довідкою сформованою інспектором відділу адміністративної практики ДПП старшим лейтенантом Ольгою Пархомчук (а.с.6), відеозаписами із бодікамери працівника поліції (а.с.11), а також іншими матеріалами справи.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки на місці ДТП у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці поліцейський мав право запропонувати їй пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи, та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.
Переглядом відеозапису встановлено, що працівники поліції прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, у якій, водієм одного із транспортних засобів була ОСОБА_1 .. На пропозицію поліцейського пройти огляд для визначення перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодилась, після перевірки останньою герметичності упаковки мундштука, безпосередньо перед продуванням, ОСОБА_1 повідомила, що хоче, щоб приїхали батьки і пішла. Зрештою, після повернення останньої та здійснення нею продування газоаналізатора, було встановлено наявність 0.9‰ алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 .. На запитання поліцейського чи вживала вона алкогольні напої, остання повідомила, що випила бокал вина, однак після того пройшла година та вона позаймалась на тренуванні. На неодноразові запитання працівника поліції чи бажає ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад, остання відповідала “не знаю” (а.с.11, час відео 23:18-23:20). Також, із відеозапису вбачаються численні та різноманітні спроби ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності (а.с.11 час відео 23:08 - 23:18).
Отже, з відеозапису убачається, що сама ОСОБА_1 вказала, що вживала алкоголь, а саме вино. Таким чином, ОСОБА_1 визнала, що перед тим, як сісти за кермо автомобіля вживала алкогольні напої. Такими поясненнями спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Таким чином, з огляду на вищевказане та зміст відеозаписів, доводи захисника щодо неможливості використання результатів огляду як доказів у зв`язку з їх викривленням та недостовірністю є голослівними та розцінюються судом як вибраний спосіб захисту з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Так, огляд був перерваний виключно у зв`язку із діями ОСОБА_1 , яка бажала почекати приїзду батьків. Працівники поліції жодним чином не сприяли затягуванню огляду, останні, після підготовки алкотестера до використання, були змушені призупинити проведення огляду внаслідок поведінки ОСОБА_1 .. 
Вищевказані доводи захисника розцінюються апеляційним судом виключно як суб`єктивна оцінка обставин справи, яка не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, які б вказували на викривлення результатів.
Посилання захисника на розбіжності у температурах спростовуються шляхом логічного аналізу. Газоаналізатор завжди перебуває у салоні автомобіля в якому температура повітря є незалежною від температури повітря навколишнього середовища. Розбіжність у температурі повітря зазначеній у чеці газоаналізатора та температурі навколишнього середовища пояснюється фізичними процесами і ніяким чином не вказує на несправність газоаналізатора. Також слід відмітити, що призначення газоаналізатора Драгер Алкотестер – визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, а не вимірювання точної температури довколишнього середовища. 
Доводи захисника щодо порушення права ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
Із відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції декілька разів питали ОСОБА_1 чи бажає вона, щоб її доставили у медичний заклад, однак остання постійно відповідала: “Не знаю”. На відеозаписі зафіксовано численні спроби ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, в тому числі висловленням пропозиції виплатити якусь компенсацію (а.с.11, 23:09:24). 
Вищевказані дії ОСОБА_1 суддя правильно розцінив як відмову скористатися передбаченим законом правом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 жодних заперечень щодо результатів або порядку проведення огляду не висловлювала.
Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки не спростовують зазначеної вище сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, які ставляться у провину, тому не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі. Такі доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, яким надано обґрунтоване спростування в оскаржуваній постанові.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати безумовною підставою для скасування постанови, як про це просить апелянт у своїй апеляційній скарзі.
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.36 КУпАП адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження в даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О ВИ В:
Апеляційну скаргу захисника Масюк Г.С. – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2026 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов